ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2022 року 
м. Київ
справа №520/9169/18
адміністративне провадження № К/9901/42798/21 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Жука А.В.,
суддів: Мартинюк Н.М.,  Мельник-Томенко Ж.М., 
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 до Київської об`єднаної державної податкової інспекції міста Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Харківській області, Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди, провадження у якій відкрито 
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 21.10.2021 (головуючий суддя - Ральченко І.М., судді - Катунов В.В., Бершов Г.Є.)
ВСТАНОВИВ:
І. Історія справи
1.  У жовтні 2018 року Заступник начальника Київської об`єднаної державної податкової інспекції міста Харкова Головного управління державної фіскальної служби у Харківській області ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Київської об`єднаної державної податкової інспекції міста Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Харківській області, Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просив суд:
- визнати протиправною відмову ГУ ДФС у Харківській області у збереженні посади заступника начальника Київської ОДПІ міста Харкова ГУДФС у Харківській області та заробітної плати на час професійного навчання - до 01.01.2020 за денною формою навчання за державним замовленням за спеціальністю «Публічне управління та адміністрування» у вищому навчальному закладі з особливими умовами навчання - Харківському регіональному інституті державного управління Національної академії державного управління при Президентові України;
- зобов`язати ГУ ДФС у Харківській області видати наказ про збереження посади заступника начальника Київської ОДПІ міста Харкова ГУДФС у Харківській області та заробітної плати на час професійного навчання - до 01.01.2020 за денною формою навчання за державним замовленням за спеціальністю «Публічне управління та адміністрування» у вищому навчальному закладі з особливими умовами навчання - Харківському регіональному інституті державного управління Національної академії державного управління при Президентові України; 
- визнати протиправною відмову Київської ОДПІ міста Харкова ГУДФС у Харківській області у збереженні посади заступника начальника Київської ОДПІ міста Харкова ГУ ДФС у Харківській області та заробітної плати на час професійного навчання - до 01.01.2020 за денною формою навчання за державним замовленням за спеціальністю «Публічне управління та адміністрування» у вищому навчальному закладі з особливими умовами навчання - Харківському регіональному інституті державного управління Національної академії державного управління при Президентові України.
2. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15.02.2019 адміністративний позов задоволено частково. 
Визнано протиправною відмову Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області у збереженні посади заступника начальника Київської ОДПІ  міста Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області та заробітної плати на час професійного навчання з 01.09.2018 по 23.11.2018 за денною формою навчання за державним замовленням за спеціальністю «Публічне управління та адміністрування» у Харківському регіональному інституті державного управління Національної академії державного управління при Президентові України.
Зобов`язано Головне управління Державної фіскальної служби у Харківській області внести зміни до наказу №937-о від 23.11.2018 у даті  з 26.11.2018 на дату - 01.09.2018.
У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
3. Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач та Головне управління ДФС у Харківській області звернулися з апеляційною скаргою до Другого апеляційного адміністративного суду. 
4. Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 06.10.2021 клопотання ОСОБА_1 про заміну відповідача у справі задоволено. Замінено відповідача по справі - Головне управління ДФС у Харківській області на його правонаступника - Головне управління ДПС у Харківській області.
Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції
5. Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 21.10.2021 замінено відповідача по справі - Головне управління ДПС у Харківській області на Головне управління ДФС у Харківській області в особі Комісіі з реорганізації Головного управління ДФС у Харківській області.
6. Оскаржувана ухвала мотивована тим, що спір у справі не стосується публічно-владних функцій відповідача у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску чи інших функцій, що були передані ДПС України відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 №1200 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №682-р. 
7. Судом апеляційної інстанції встановлено, що запис про припинення Головного управління ДФС у Харківській області до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на час розгляду справи судом апеляційної інстанції не внесено, в той час як правонаступництво Головного управління ДПС у Харківській області у колі спірних питань можливе виключно у випадку фактичного вибуття Головного управління ДФС у Харківській області унаслідок припинення.
8. Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що оскільки правонаступництво Головного управління ДПС у Харківській області має виключно компетенційний характер, вбачається за необхідне замінити відповідача по справі - Головне управління ДПС у Харківській області на Головне управління ДФС у Харківській області в особі Комісії з реорганізації Головного управління ДФС у Харківській області.
Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву на неї
9.  У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 21.10.2021.
10. У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить оскаржувану ухвалу скасувати.
11.  Касаційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуваною ухвалою фактично скасовано ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 06.10.2021, якою замінено відповідача у справі з ГУ ДФС у Харківській області на ГУ ДПС у Харківській області. Скаржник вважає, що у справі існують дві ухвали протилежного змісту, які протирічать одна одній.
12. Також позивач стверджує, що оскаржувана ухвала суперечить постанові Верховного Суду від 30.12.2020, прийнятій в аналогічній справі №805/4361/17-а. Скаржник зазначає, що незалежно від факту припинення юридичної особи, відповідачем правомірно визначено ГУ ДПС у Харківській області; з моменту свого утворення ДПС є правонаступником ДФС, а функції, покладені на позивача як на працівника ДФС у сфері реалізації державної політики були передані до ДПС з моменту її утворення.
13. Відзиву на касаційну скаргу не подано, що у відповідності до ч. 4 ст. 338 КАС України не перешкоджає перегляду рішень судів першої та апеляційної інстанцій.
Рух адміністративної справи в суді касаційної інстанції
14.  Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.11.2021 для розгляду справи №520/9169/18 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Жук А.В., судді - Мартинюк  Н.М., Мельник-Томенко Ж.М.
15. Ухвалою Верховного Суду від 14.12.2021 відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою, встановлено учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу.
16. Ухвалою Верховного Суду від 18.04.2022 адміністративну справу призначено до судового розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
ІІ. Позиція Верховного Суду
17. Згідно з ч. 1 ст. 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
18. Оцінюючи обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.
19. Статтею 52 КАС України передбачено, що у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.
20. Постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 №1074 затверджено Порядок здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади.
21. Згідно з пунктом 5, 6 вказаного Порядку орган виконавчої влади припиняється шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. Права та обов`язки органів виконавчої влади переходять: у разі злиття органів виконавчої влади до органу виконавчої влади, утвореного внаслідок такого злиття; у разі приєднання одного або кількох органів виконавчої влади до іншого органу виконавчої влади - до органу виконавчої влади, до якого приєднано один або кілька органів виконавчої влади; у разі поділу органу виконавчої влади - до органів виконавчої влади, утворених внаслідок такого поділу; у разі перетворення органу виконавчої влади - до утвореного органу виконавчої влади; у разі ліквідації органу виконавчої влади і передачі його завдань та функцій іншим органам виконавчої влади - до органів виконавчої влади, визначених відповідним актом Кабінету Міністрів України.
22. Пунктом 8 Порядку встановлено, що внаслідок реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) органів виконавчої влади припиняється той орган виконавчої влади, майнові права та обов`язки якого переходять його правонаступникам.
23. Підставами для залучення до участі у справі правонаступника сторони суб`єкта владних повноважень є або припинення суб`єкта владних повноважень в результаті реорганізації чи ліквідації, або повне чи часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень до іншого (іншим) внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції.
24. Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку про те, що положення КАС України, на відміну від чинного цивільного чи господарського процесуального законодавства, не пов`язують процесуальне правонаступництво з обов`язковою наявністю факту припинення юридичної особи. Ключовим за правилам КАС України є доведення обставин вибуттям сторони - суб`єкта владних повноважень з відносин, щодо яких виник спір.
25. Такі правила КАС України встановлені виходячи із специфіки публічно-правових відносин, а саме: з тією обставиною, що повноваження відповідних державних органів не є статичними і можуть передаватись від одного органу до іншого у випадку зміни законодавства. При цьому такий перехід може не збігатися у часі з юридичним припиненням суб`єкта владних повноважень унаслідок реорганізації чи ліквідації.
26. Відтак якщо спір виник з приводу реалізації суб`єктом владних повноважень, що припиняється, його компетенції, підстави для правонаступництва виникають з моменту його вибуття з правовідносин, щодо яких виник спір, унаслідок, зокрема, передачі розпорядчим актом Кабінету Міністрів України його адміністративної компетенції іншому (іншим) суб`єктам владних повноважень.
27. Якщо спір виник у відносинах, що не пов`язані з реалізацією суб`єктом владних повноважень його компетенції, підстави для правонаступництва виникають з моменту припинення сторони - суб`єкта владних повноважень.
28. У цій справі для встановлення факту публічного правонаступництва визначальним є встановлення або припинення первісного суб`єкта - ДФС України, або переходу його функцій (адміністративної компетенції), з яких виник спір, до ДПС України.
29. В касаційній скарзі позивач, посилаючись на п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 №1200 «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України», зазначає, що з моменту свого утворення ДПС є правонаступником ДФС, а функції, покладені на позивача як на працівника ДФС у сфері реалізації державної політики були передані до ДПС з моменту її утворення. Колегія суддів не погоджується з такими твердженнями з огляду на наступне.
30. Так, пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 №1200 «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України» утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу. Встановлено, що ДФС України продовжує здійснювати повноваження та виконувати функції у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики у сфері державної митної справи, державної політики з адміністрування єдиного внеску, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску до завершення здійснення заходів з утворення Державної податкової служби, Державної митної служби та центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.
31. Розпорядженням Кабінету Міністрів України «Питання Державної податкової служби» від 21.08.2019 №682-р Кабінет Міністрів України погодився з пропозицією Міністерства фінансів України щодо можливості забезпечення здійснення Державною податковою службою України покладених на неї постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 №227 «Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України» функцій і повноважень Державної фіскальної служби України, що припиняється, з реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
32. Відповідно до Наказу ДПС України «Про початок діяльності Державної податкової служби України» від 28.08.2019 №36 розпочато виконання ДПС України функцій і повноважень ДФС України, що припиняється.
33. З матеріалів справи слідує, що запис про припинення ДФС України у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на момент вирішення судом апеляційної інстанції питання про заміну відповідача ДФС України його правонаступником ДПС України був відсутній.
34. Таким чином, постанова Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 №1200 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №682-р свідчать про компетенційне адміністративне (публічне) правонаступництво ДПС України, тобто про перехід до ДПС України функцій ДФС України у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску.
35. Спір у цій справі виник у відносинах публічної служби за час роботи позивача на посаді заступника начальника Київської об`єднаної державної податкової інспекції міста Харкова Головного управління ДФС у Харківській області та проходження навчання у Харківському регіональному інституті державного управління НАДУ при Президентові України. У такому випадку заміна ДФС України як відповідача може мати місце виключно у випадку фактичного її вибуття унаслідок припинення.
36. Відповідно до частин першої, п`ятої статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.
Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.
37. Враховуючи, що суть спору у цій справі не стосується публічно-владних функцій, що були передані ДПС України, і на момент вирішення судом питання про заміну відповідача до Реєстру не був внесений запис про припинення ДФС України, колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про необхідність заміни відповідача у справі з Головного управління ДПС України у Харківській області на Головне управління ДФС у Харківській області в особі Комісії з реорганізації Головного управління ДФС у Харківській області, оскільки спірні правовідносини не стосуються питань реалізації податковим органом державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску.
Аналогічна правова позиція була вже неодноразово викладена Верховним Судом, зокрема у постановах від 14.04.2021 у справі № 826/14904/18, від 13.05.2021 у справі № 826/2850/17, від 03.06.2021 у справі № 640/19105/19, від 13.10.2021 у справі №803/130/16 та від 02.11.2021 у справі №816/1231/15.
38. Колегією суддів відхиляються посилання позивача на постанову Верховного Суду від 30.12.2020 у справі №805/4361/17-а, оскільки правовідносини у вказаній справі не є подібними з правовідносинами у цій справі. Так, предметом спору у справі №805/4361/17-а було визнання протиправною та скасування вимоги  про сплату боргу, тобто спір не стосувався проходження публічної служби. Висновки Верховного Суду у зазначеній справі стосуються правонаступництва в сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічного правонаступництва). Отже, правові висновки Верховного Суду у справі 805/4361/17-а не можуть бути застосовані до спірних правовідносин. 
39. Крім того, твердження скаржника про те, що у справі існують дві ухвали протилежного змісту, які протирічать одна одній, є помилковим, оскільки за змістом оскаржуваної ухвали відповідача у справі було замінено на  Головне управління ДФС у Харківській області, що виключає будь-яку правову невизначеність щодо суб`єктного складу спірних правовідносин.
40. З огляду на викладене, висновки суду апеляційної інстанції є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 21.10.2021 відсутні.
41. Згідно зі ст. 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
42. Зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
43. З огляду на результат касаційного перегляду справи, перерозподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2. Ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 21.10.2021 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.

Судді	А.В. Жук Н.М. Мартинюк   Ж.М. Мельник-Томенко