Ухвала
 
13 червня 2022 року
м. Київ
 
справа № 344/15361/20
провадження № 61-3907ск22 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова  Є. В. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Крата В. І., розглянув касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 листопада 
2021 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 16 лютого 
2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Івано-Франківська КЕЧ району, про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
28 квітня 2022 року Військова частина НОМЕР_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 листопада 2021 року в частині розподілу судових витрат та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 16 лютого 
2022 року з пропуском строку на касаційне оскарження.
Військова частина НОМЕР_1 просила поновити строк на касаційне оскарження відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України, посилаючись на те, що отримала постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 16 лютого 
2022 року 26 квітня 2022 року.
Ухвалою Верховного Суду від 03 травня 2022 року касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, зокрема, для надання доказів на підтвердження обставин, що перешкоджали подати їй касаційну скаргу до 30 березня 2022 року.
В ухвалі зазначено, що долучений заявником супровідний лист про направлення Військовій частині НОМЕР_1 Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області копії ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 листопада 2021 року, а також конверт від Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області, адресований Військовій частині НОМЕР_1 , не підтверджує отримання копії оскарженої постанови апеляційного суду 26 квітня 2022 року вперше. 
Військову частину НОМЕР_1 повідомлено про наслідки невиконання вимог ухвали суду.
23 січня 2022 року указану ухвалу Верховного Суду було отримано скаржником, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. 
На виконання вимог вказаної ухвали Військова частина НОМЕР_1 подала до Верховного Суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги, у якій повторно посилається на ті ж самі підстави, які не були визнані судом поважними. Зазначає, що вперше отримала оскаржену постанову апеляційного суду 26 квітня 2022 року, що підтверджується супровідним листом із відповідною відміткою за вхідним 
№ 652/1 Військової частини НОМЕР_1 .
Ураховуючи викладене, скаржник просив визнати поважними підстави для поновлення процесуального строку та поновити строк на касаційне оскарження судових рішень в частині розподілу судових витрат.
Разом з тим, як вже зазначалось в ухвалі Верховного Суду від 03 травня 2022 року, надані заявником докази не можуть вважатися належним доказом на підтвердження порушення порядку вручення судового рішення, передбаченого частиною п`ятою статті 272 ЦПК України, та не свідчать про неотримання Військовою частиною НОМЕР_1 копії постанови апеляційного суду до 26 квітня 
2022 року.
Відповідно до частин першої, другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Європейський суд з прав людини зауважив, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання (MPP GOLUB v. UKRAINE, № 6778/05, ЄСПЛ, від 18 жовтня 2005 року).
Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).
За таких обставин наведені Військовою частиною НОМЕР_1 підставипоновлення строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані поважними, тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Відповідно до частини третьої статті 393, пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними. 
Керуючись статтями 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 листопада 2021 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 16 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Івано-Франківська КЕЧ району, про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                       Є. В. Краснощоков 
 
І. О. Дундар
 
В. І. Крат