УХВАЛА
28 квітня 2022 року  
Київ
справа №640/4614/20
адміністративне провадження №К/990/2868/22
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Мацедонської В.Е.,
суддів: Данилевич Н.А.,  Кашпур О.В., 
перевіривши касаційну скаргу Кабінету Міністрів України
на  постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2021 року
у справі №640/4614/20 за позовом ОСОБА_1 до Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України, Кабінету Міністрів України про визнання протиправною бездіяльності та стягнення середнього заробітку,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України, Кабінету Міністрів України, в якому просив:  
- визнати протиправною бездіяльність Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України щодо не поновлення на посаді заступника голови Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України ОСОБА_1 ;
- визнати протиправною бездіяльність Кабінету Міністрів України щодо не поновлення на посаді заступника голови Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України ОСОБА_1 ;
- стягнути середній заробіток з Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України та Кабінету Міністрів України у сумі 569 282 грн. 40 коп. солідарно;
- стягнути компенсацію за затримку виплати заробітної плати з Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України та Кабінету Міністрів України на користь ОСОБА_1 за період з 16 березня 2015 року по день подання позовної заяви 05 лютого 2020 року у сумі 84 724 грн. 96 коп. солідарно.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 червня 2021 року позов задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України щодо не поновлення на посаді заступника голови Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України ОСОБА_1 .
Визнано протиправною бездіяльність Кабінету Міністрів України щодо не поновлення на посаді заступника голови Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України ОСОБА_1 .
Стягнуто середній заробіток за рахунок бюджетних асигнувань з Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України на користь ОСОБА_1 у розмірі 284 641,20 грн. (двісті вісімдесят чотири тисячі шістсот сорок одну гривню 20 копійок).
Стягнуто середній заробіток за рахунок бюджетних асигнувань з Кабінету Міністрів України на користь ОСОБА_1 у розмірі 284 641,20 грн. (двісті вісімдесят чотири тисячі шістсот сорок одну гривню 20 копійок)
Стягнуто компенсацію за затримку виплати заробітної плати за рахунок бюджетних асигнувань з Кабінету Міністрів України на користь ОСОБА_1 за період з 16 березня 2015 року по день подання позовної заяви 05 лютого 2020 року у сумі 42 362,48 грн. (сорок дві тисячі триста шістдесят дві гривні 48 копійок).
Стягнуто компенсацію за затримку виплати заробітної плати за рахунок бюджетних асигнувань з Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України на користь ОСОБА_1 за період з 16 березня 2015 року по день подання позовної заяви 05 лютого 2020 року у сумі 42 362,48 грн. (сорок дві тисячі триста шістдесят дві гривні 48 копійок). 
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2021 року рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 червня 2021 року скасовано, прийнято нове рішення, яким позовні вимоги задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України щодо не поновлення на посаді заступника голови Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України ОСОБА_1 .
Визнано протиправною бездіяльність Кабінету Міністрів України щодо не поновлення на посаді заступника голови Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України ОСОБА_1 .
Стягнуто середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на посаді за рахунок бюджетних асигнувань Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України на користь ОСОБА_1 у розмірі 284 873,75 грн. (двісті вісімдесят чотири тисячі вісімсот сімдесят три гривні сімдесят п`ять копійок).
Стягнуто середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на посаді за рахунок бюджетних асигнувань з Кабінету Міністрів України на користь ОСОБА_1 у розмірі 284 873,75 грн. (двісті вісімдесят чотири тисячі вісімсот сімдесят три гривні сімдесят п`ять копійок). У задоволенні решти позову відмовлено.
20 січня 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Кабінету Міністрів України. 
Ухвалою Верховного Суду від 08 лютого 2022 року касаційну скаргу Кабінету Міністрів України залишено без руху із наданням відповідачу строку, тривалістю десять днів з моменту отримання даної ухвали, протягом якого скаржник має право надати/надіслати суду касаційної інстанції:
- виправлену касаційну скаргу із зазначенням вимог до суду касаційної інстанції відповідно до положень   статті 349 КАС України;
- документ про сплату судового збору в розмірі  7 378,55 грн.Вищевказану ухвалу скаржником отримано 10 лютого 2022 року, що підтверджується зворотнім повідомленням.
22 лютого 2022 року до Верховного Суду надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги, до якої долучено виправлену касаційну скаргу із зазначенням вимог до суду касаційної інстанції відповідно до положень   статті 349 КАС України, а також платіжне доручення про сплату судового збору.
Отже, недоліки касаційної скарги усунуто у строк, передбачений ухвалою від 08 лютого 2022 року.
Разом із касаційною скаргою, скаржником подано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.
Відповідно до частини другої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу (ч. 3 ст. 329 КАС України).
Як вбачається із матеріалів касаційного провадження, Кабінетом Міністрів України оскаржується  постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2021 року. Касаційна скарга подана (здана на пошту) 19 січня 2022 року.
У клопотанні заявник просить поновити строк на касаційне оскарження мотивуючи тим, що оскаржувану постанову  від 08 грудня 2021 року отримано 20 грудня 2021 року. Скаржник звернувся до Верховного Суду, надіславши скаргу засобами поштового зв`язку 19 січня 2022 року.
З огляду на викладене, наявні підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, оскільки скаржником подана касаційна скарга протягом 30 днів з дня отримання оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Підставою для відкриття касаційного провадження у справі є пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України, відповідно до якого відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
Так, скаржником зазначено, що судами попередніх інстанцій неправильно застосовано (не застосовано) статті 22- 24 Кодексу законів про працю України та статті 5 Закону України «Про управління об`єктами державної власності», що призвело до невірного визначення відповідачем у справі КМУ.
Разом з тим, вказано, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування статей 22-24 КЗпП та статті 5 Закону України «Про управління об`єктами державної власності» у подібних правовідносинах, зокрема у правовідносинах стосовно стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду відносно необхідності поновлення особи на посаді керівника центрального органу виконавчої влади.
Також, судом апеляційної інстанції неправильно застосовано (не застосовано) статі 2, 22, 23, 47, 48 Бюджетного кодексу України, що призвело до стягнення Судом коштів на користь Позивача з органу, який не є розпорядником бюджетних коштів.  Разом з тим, відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норм статей 2, 22, 23, 47, 48 БКУ у подібних правовідносинах, зокрема у правовідносинах стосовно стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду відносно необхідності поновлення особи на посаді керівника центрального органу виконавчої влади.
Кабінет Міністрів України зазначає, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовано (здійснене неправильне тлумачення) статей 235, 236 КЗпП, внаслідок чого Суд дійшов помилкових висновків відносно можливості стягнення з КМУ середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду, яке набрало законної сили, за відсутності обставини (факту) поновлення Позивача на посаді на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. При цьому, відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування статей 235, 236 КЗпП у правовідносинах стосовно стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду відносно необхідності поновлення особи на посаді керівника центрального органу виконавчої влади.
Крім того, відповідач посилається на виключні підстави, передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, а саме підпункти а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;  в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Проаналізувавши доводи касаційної скарги щодо підстав касаційного оскарження, визначених статтею 328 КАС України, суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження у цій справі, оскільки вказані скаржником доводи є достатньо обґрунтованими та потребують перевірки.
Суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження у цій справі на підставі пункту 3 частини 4 статті 328 КАС України, а також на підставі п.п. а) пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Через відсутність складу колегії суддів, які визначені протоколом автоматизованого розподілу судових справ між суддями для розгляду цієї касаційної скарги, у зв`язку з перебуванням судді Данилевич Н.А. у відпустці, розгляд цієї скарги відбувся після виходу її виходу на роботу.
Керуючись статтями 328-330, 334, 335, 338 КАС України, -
УХВАЛИВ:
Поновити Кабінету Міністрів України строк на касаційне оскарження постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2021 року.
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Кабінету Міністрів України на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2021 року у справі №640/4614/20.
Витребувати із Окружного адміністративного суду міста Києва справу №640/4614/20.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Встановити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                                В. Е. Мацедонська 

Судді                                                                                                                          Н. А. Данилевич

                                                                                                                             О. В. Кашпур