ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3436/22 Справа № 205/3009/16-ц 	  	Суддя у 1-й інстанції - Мовчан Д. В. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2022 року                        Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду області в складі: 
головуючого                Лаченкової О.В.
суддів                        Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.
при секретарі                Кравченко Р.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі
апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" 
на ухвалу Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 13 січня 2022 року 
по справі за позовом Акціонерного товариства КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:
В провадженні Ленінського районного суду перебуває цивільна справа за позовом Акціонерного товариства КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 13 січня 2022 року позовну заяву Акціонерного товариства КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишено без розгляду.
В апеляційній скарзі АТ КБ "ПриватБанк" на ухвалу Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 13 січня 2022 року просить ухвалу Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 13 січня 2022 року по справі №205/3009/16-ц скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
У відзиві на апеляційну скаргу АТ КБ "ПриватБанк" на ухвалу Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 13 січня 2022 року ОСОБА_1 просить залишити апеляційну скаргу АТ КБ "ПриватБанк" на ухвалу Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 13 січня 2022 року без задоволення.
Відзиви на апеляційну скаргу АТ КБ "ПриватБанк" на ухвалу Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 13 січня 2022 року від інших учасників справи до апеляційного суду не надходили.
Вислухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Залишаючи позовну заяву АТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що представник позивача був неодноразово повідомлений про час та місце слухання справи і двічі поспіль не з`явився у судові засідання, а тому вказана позовна заява підлягає залишенню без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України.
Але з таким висновком суду погодитись неможливо з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 11 травня 2021 року проведення судового засідання призначено на 16 липня 2021 року (а.с.77 т.5).
16 липня 2021 року розгляд справи відкладено на 20 жовтня 2021 року (а.с.162 т.5).
18 жовтня 2021 року від АТ КБ "ПриватБанк" до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська надійшла заява про відкладення судового засідання, яке призначено на 20 жовтня 2021 року, оскільки представник позивача перебуває на лікарняному (самоізоляції) у зв`язку із хворобою (COVID-2019) ближчі два тижні (а.с.169 т.5).
20 жовтня 2021 року розгляд справи відкладено на 13 січня 2022 року (а.с.175 т.5).
Відповідно до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Таким чином, причини неявки представника АТ КБ "ПриватБанк" в судове засідання 20 жовтня 2021 року були поважними і про такі причини суд повідомлений належним чином, а тому відсутні підстави залишення позову без розгляду.
Крім того, позивачем до суду надавалась заява про розгляд справи за відсутності представника позивача.
Зокрема, безпосередньо у позовній заяві АТ КБ "ПриватБанк" зазначив своє клопотання про розгляд справи за відсутності представника банку (а.с.180 т.5).
Відповідно до ч.5 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
Отже, АТ КБ "ПриватБанк" у відповідності до вимог ч.5 ст.223 , п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника банку, на що суд першої інстанції не звернув увагу.
Відповідно до п.1 ст.6 та 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.
Кожен, чиї права і свободи, викладені в цій Конвенції, порушуються, має право на ефективний засіб правого захисту у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Право на судовий захист передбачається ст. 55 Конституції України, ст. 4 ЦПК України.
У низці рішень Європейського суду з прав людини, юрисдикцію якого в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежено державою, лише якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права.
У справі «Bellet v. France», Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
У рішенні по справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права на доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Таким чином, апеляційну скаргу АТ КБ "ПриватБанк" необхідно задовольнити, а ухвалу Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 13 січня 2022 року необхідно скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст.259, 367, 374, 379 ЦПК України, колегія суддів,-

       ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк"- задовольнити.
Ухвалу Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 13 січня 2022 року- скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції..
Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

       Головуючий суддя                                                О.В.Лаченкова

       Судді                                                                В.С.Городнича 

                                                                       М.Ю.Петешенкова