УХВАЛА

25 квітня 2022 року 
м. Київ

cправа №  924/785/20 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Сухового В.Г., 

розглянувши матеріали касаційної скарги Управління комунальної інфраструктури Хмельницької міської ради (далі -  Управління, відповідач-1, скаржник)
на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 09.02.2022

у справі № 924/785/20
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницька універсальна компанія" (далі - ТОВ "Хмельницька універсальна компанія", позивач)
до 1) Управління, 2) Виконавчого комітету Хмельницької міської ради (далі - Комітет, відповідач-2)
про  визнання недійсним та скасування рішення; зобов`язання відновити становище, яке існувало до порушення прав; зобов`язання відшкодувати збитки,

ВСТАНОВИВ:

Управління 04.03.2022 через підсистему "Електронний суд" звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою,  в якій просить скасувати постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 09.02.2022 та залишити в силі рішення Господарського суду Хмельницької області від 10.11.2021 у справі № 924/785/20.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.04.2022 для розгляду касаційної скарги у справі № 924/785/20 визначено колегію суддів у складі: Сухового В.Г. - головуючий, Багай Н.О., Берднік І.С.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 10.11.2021 у справі №  924/785/20 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Оскарженою постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 09.02.2022 скасовано рішення Господарського суду Хмельницької області від 10.11.2021 у справі №   924/785/20 в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про визнання недійсним та скасування рішення Виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 14 травня 2020 року №   403, прийнято в цій частині нове рішення, яким позов в цій частині задоволено повністю; визнано недійсним та скасовано рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 14 травня 2020 року №  403 "Про проведення демонтажу сходів до будівлі по вул. Козацька, 55"; в решті рішення Господарського суду Хмельницької області від 10.11.2021 у справі №  924/785/20 залишено без змін.

На обґрунтування своєї правової позиції у поданій касаційній скарзі скаржник з посиланням на пункт 1 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) зазначає, що судом апеляційної інстанції  застосовано норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 19.09.2019 у справі № 924/831/17, від 28.11.2019 у справі № 910/8357/18, від 25.06.2020 у справі №   924/233/18 стосовно того, що оцінка предмету заявленого позову, а відтак наявності підстав для захисту порушеного права позивача, про яке ним зазначається в позовній заяві, здійснюється судом, на розгляд якого передано спір, крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги.

Перевіривши дотримання форми та змісту касаційної скарги на відповідність вимогам статті 290 ГПК України, а також щодо сплати судового збору в порядку і розмірі передбаченому Законом України "Про судовий збір", Верховний Суд встановив таке.

Згідно з частиною третьою статті 290 ГПК України касаційна скарга підписується особою, яка подає скаргу, або її представником. До касаційної скарги, поданої представником, додається довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження.

Відповідно до частини п`ятої статті 44 ГПК України юридична особа набуває процесуальних прав та обов`язків у порядку, встановленому законом, і здійснює їх через свого представника.

За змістом частини першої статті 56 ГПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Приписами частини третьої статті 56 ГПК України встановлено, що юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Відповідно до частини першої статті 58 ГПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно з частиною першою статті 60 ГПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами:                              1) довіреністю фізичної або юридичної особи; 2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.

Отже, наведені вище положення законодавства передбачають можливість здійснення процесуального представництва юридичної особи, як в порядку самопредставництва, так й іншими особами, як представниками юридичної особи.

У порядку самопредставництва юридичну особу може представляти за посадою її керівник або інші особи, повноваження яких підтверджуються відповідно до частини третьої статті 56 ГПК України.

Аналіз наведених вище законодавчих положень дає підстави для висновку, що визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження (довіреності).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.11.2020 у справі № 908/592/19.

При цьому підписання та/або подання заяв, клопотань, скарг є процесуальними формами реалізації повноважень з представництва.

Як убачається з матеріалів касаційної скарги, її подано через підсистему "Електронний суд" та підписано представником Управління комунальної інфраструктури Хмельницької міської ради - Демчук Л.Г.

Водночас, доказів того, що Демчук Л.Г. у даній справі представляє Управління комунальної інфраструктури Хмельницької міської ради у якості представника (самопредставника), до матеріалів касаційної скарги не додано, що підтверджується також актом Верховного Суду від 04.04.2022 №   29-1-11/127 про те, що при огляді касаційної скарги, яка надійшла через систему "Електронний суд", не виявилось вказаної у додатку касаційної скарги виписки з ЄДРПОУ на підтвердження самопредставництва.

Таким чином, до матеріалів касаційної скарги не додано доказів на підтвердження того, що Демчук Л.Г. у даній справі має право відповідно до закону представляти Управління комунальної інфраструктури Хмельницької міської ради у якості представника (адвоката) або в порядку самопредставництва, а тому, відсутні підстави вважати, що касаційну скаргу підписано особою, яка має право її підписувати.

За таких обставин, суд касаційної інстанції зазначає, що скаржнику необхідно усунути недоліки касаційної скарги та надати суду документ на підтвердження наявністю у Демчук Л.Г. повноважень на підписання та подання касаційної скарги як адвокатом (у разі, якщо він бере участь у справі як представник) або права брати участь у справі у порядку самопредставництва.

Крім того, відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з частиною другою статті 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Постановою Правління Національного банку України № 22 від 21.01.2004 затверджена Інструкція про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті (далі - Інструкція), якою встановлені загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків. Нормами Інструкції встановлені  вимоги щодо заповнення розрахункових документів.

Відповідно до пункту 3.1. Інструкції платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 2 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 8 до цієї Інструкції, та подається до банку, що обслуговує його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків.

З додатків 2, 8 до Інструкції вбачається, що одним із реквізитів платіжного доручення є "Призначення платежу", який заповнюється з урахуванням вимог, установлених главою 3 Інструкції.

Пунктом 3.8. Інструкції визначено, що реквізит "Призначення платежу" платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення "Призначення платежу".

Отже, платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Необхідними реквізитами ідентифікації касаційної скарги є, зокрема, номер справи у межах якої подається відповідна скарга та дата судового акта, що оскаржується.

На підтвердження сплати судового збору за подання касаційної скарги Управлінням надано платіжне доручення № 565 від 09.07.2021 про сплату судового збору у розмірі 13   620,00 грн, зі змісту якого убачається, що в розділі "Призначення платежу" зазначено наступне: "*;101;04060772; 0210150,2800, суд збір за поз. ТОВ "ТД"Тісса", ВЕРХОВНИЙ СУД( Касаційний господ суд) у сп.№ 924/1057/20, лист від 30.06.2021р. №147;;; "

Проте зазначене платіжне доручення не може бути прийнято, як належний документ на підтвердження сплати судового збору у встановлених порядку, оскільки у ньому зазначений інший номер справи, у межах якої подається відповідна касаційна скарга.   До того ж, у даній справі ТОВ   "ТД   "Тісса" не є позивачем.

Таким чином, додане скаржником до матеріалів касаційної скарги платіжне доручення № 565 від 09.07.2021 на суму 13   620,00 грн не є належним доказом сплати судового збору у встановленому законом порядку, а тому касаційна скарга залишається без руху для надання можливості скаржнику усунути допущений недолік оформлення касаційної скарги.

Виходячи з вищевикладеного, Верховний Суд зазначає, що з метою усунення допущених недоліків оформлення касаційної скарги скаржнику слід надати документ на підтвердження сплати судового збору у встановлених законом порядку і розмірі, який має бути перерахований за реквізитами рахунку для зарахування до державного бюджету судового збору за розгляд справ Верховним Судом.

Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. 

З огляду на викладене, касаційна скарга Управління підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України, із наданням скаржникові строку для усунення зазначених недоліків, шляхом надання:

- документа на підтвердження того, що Демчук Л.Г. у даній справі має право відповідно до закону представляти Управління комунальної інфраструктури Хмельницької міської ради у якості представника (адвоката) або в порядку самопредставництва;

- документа на підтвердження сплати судового збору, який має бути перерахований за реквізитами рахунку для зарахування до Державного бюджету України судового збору за розгляд справ Верховним Судом.

Матеріали з усуненням недоліків касаційної скарги слід подати в Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у встановлений цією ухвалою строк.

Суд також вважає за необхідне звернути увагу скаржника на те, що неусунення названих недоліків протягом установленого строку матиме наслідком повернення касаційної скарги на підставі частини п`ятої статті 292 ГПК України.

Керуючись статтями 56, 58, 60, 174, 234, 235, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, статтями 4, 6 Закону України "Про судовий збір" Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Управління комунальної інфраструктури Хмельницької міської ради на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 09.02.2022 у справі № 924/785/20 - залишити без руху.

2. Надати Управлінню комунальної інфраструктури Хмельницької міської ради  строк для усунення недоліків касаційної скарги тривалістю 10 днів з дня вручення цієї ухвали. Документи про усунення недоліків направляти до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за адресою: 01016, м. Київ, вул.   О.Копиленка,6.

3. Роз`яснити Управлінню комунальної інфраструктури Хмельницької міської ради, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                                 В. Суховий