Ухвала
Іменем України 
 
03 травня 2022 року
м. Київ
справа № 711/10059/17
провадження № 61-2788ск22 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Черняк Ю. В.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Черкаського апеляційного суду від 11 січня 2022 року                                               за заявою  ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Апеляційного суду Черкаської області від 10 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення дії, що порушує право та відновлення становища, що існувало до порушення права, 
ВСТАНОВИВ:
У  листопаді 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_1 про припинення дії, що порушує право та відновлення становища, що існувало до його порушення. 
Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 червня            2018 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.
Постановою Апеляційного суду Черкаської області від 10 січня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 червня 2018 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про часткове задоволення позову.
Зобов`язано ОСОБА_1 не перешкоджати ОСОБА_2 користуватись кухнею літ. 2.2 та коридором літ. 2.1 в будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 .
У задоволенні іншої частини позовних вимог  ОСОБА_2  відмовлено.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Постановою Верховного Суду від 27 травня 2021 року касаційні скарги  ОСОБА_1 та ОСОБА_2  залишено без задоволення.
Постанову Апеляційного суду Черкаської області від 10 січня                             2019 року залишено без змін.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Поновлено дію постанови Апеляційного суду Черкаської області від                     10 січня 2019 року.
У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд постанови Апеляційного суду Черкаської області від 10 січня                2019 року за нововиявленими обставинами.
Заяву обґрунтовано тим, що 28 вересня 2021 року вона отримала рішення Народного суду Придніпровського району м. Черкаси від 21 серпня                     1980 року по справі № 2-894/1980 року. Саме це рішення містить істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі відповідачу, так як стали відомі їй лише після ознайомлення                           з зазначеним рішенням. Згідно резолютивної частини рішення було проведено реальний розділ АДРЕСА_1 . Таким чином, з врахування вказаного рішення,                                ОСОБА_2 ніякого відношення до користування кухнею літ. 2.2                         та коридором літ. 2.1 не може мати, адже її частка була реально виділена за рішенням Народного суду Придніпровського району міста Черкаси від                   21 серпня 1980 року по справі № 2-894/1980 року наразі частку позивача складають половина ідеальної долі кімнат 3-1, 3-2, 3-3 (т. 1 а. с. 130-136), друга ідеальна доля кімнат належить ОСОБА_1 . Окрім того, питання щодо встановлення права користування позивач не ставила у позові взагалі.
 
 Постановою Черкаського апеляційного суду від 11 січня 2022 року                        у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Апеляційного суду Черкаської області від 10 січня 2019 року за нововиявленими обставинами відмовлено.
Постанову Апеляційного суду Черкаської області від 10 січня 2019 року залишено в силі.                                       
У лютому 2022 року до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку                      ОСОБА_1 , подала касаційну скаргу в якій заявник просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове, яким  скасувати постанову Черкаського апеляційного суду від 11 січня 2022 року.                        
Ухвалою Верховного Суду від 30 березня 2022 року касаційну скаргу                   ОСОБА_1 , залишено без руху та надано час для усунення недоліків.
У квітні 2022 року заявником усунуто недоліки.
Крім того, заявлено клопотання, в якому заявник просить поновити строк на касаційне оскарження з посиланням на обставини, якими було зумовлено пропуск строку, зазначивши, що повний текст копії постанови апеляційного суду заявник отримав 18 січня 2022 року.   
На підтвердження зазначених обставин, заявник надає роздруківку Укрпошти з якої вбачається, що копію постанови було отримано 18 січня 2022 року.         
Оскільки повний текст судового рішення не було вручено у день його проголошення або складення, заявник має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, як такий, що пропущений 
з поважних причин відповідно до статті 390 ЦПК України.
Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, заявник у розумний інтервал часу після отримання копії постанови суду апеляційної інстанції звернувся з касаційною скаргою, тому  строк необхідно поновити.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до вимог абзацу 6 частини другої статті 389 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 
3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Перевіривши доводи касаційної скарги та дослідивши зміст оскаржуваного судового рішення, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити, оскільки касаційна скарга 
є необґрунтованою.
Відповідно до частини першої та другої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.
Згідно з частиною четвертою статті 423 ЦПК Українине є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.
Частиною п`ятою статті 423 ЦПК України визначено, щопри перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.
У пунктах 3, 4, 5, 7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України 
з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» судам роз`яснено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. 
Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених статтею                      423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. 
Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені 
в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. 
Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.
Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. 
Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги. 
Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.
Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.
Не можуть бути визнані нововиявленими обставини, на які посилалась особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в скарзі або які могли бути встановлені при з`ясуванні судом обставин у справі.
Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, 
і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.
Відповідно до вимог частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Відмовляючи у задоволенні заявиОСОБА_1 , про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Апеляційного суду Черкаської області від 10 січня 2019 року, суд апеляційної інстанції, вірно виходив із того, що наведені заявником підстави та обставини не є нововиявленими                у розумінні статті 423 ЦПК України, а тому не можуть бути підставою для скасування судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.
При цьому, судом апеляційної інстанції вірно зазначено, що частки кожного співвласника будинку та порядок користування будинком було встановлено постановою Апеляційного суду Черкаської області від 10 січня 2019 року та постановою Верховного Суду від 27 травня 2021 року. 
Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення убачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосовування судом апеляційної інстанції норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судового рішення, а зводяться до незгоди заявника з висновками суду щодо оцінки доказів та їх переоцінки судом касаційної інстанції, що заборонено частиною першою статті 400 ЦПК України.
Керуючись частиною четвертою, п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
Поновити  ОСОБА_1  строк на касаційне оскарження постанови Черкаського апеляційного суду від 11 січня 2022 року.
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Черкаського апеляційного суду від                11 січня 2022 року за заявою  ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Апеляційного суду Черкаської області від 10 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення дії, що порушує право та відновлення становища, що існувало до порушення права, відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                            І. А. Воробйова
                                                                                                                 Р. А. Лідовець
                                                                                                                 Ю. В. Черняк