Ухвала
18 травня 2022 року
м. Київ
 
справа № 308/7805/21
провадження № 61-4133ск22 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,
 
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 грудня 2021 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 28 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про визнання договору недійсним та виселення з квартири, за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову,
 
ВСТАНОВИВ:
У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про визнання договору недійсним та виселення з квартири.
У листопаді 2021 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив заборонити вчинення будь-яких дій з квартирою АДРЕСА_1 шляхом накладення арешту.
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області ухвалою від 01 грудня           2021 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовив.
Закарпатський апеляційний суд постановою від 28 лютого 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, а ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 грудня 2021 року - без змін.
ОСОБА_1 23 квітня 2022 року подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 грудня 2021 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 28 лютого 2022 року з пропуском строку на касаційне оскарження.
 
В касаційній скарзі ОСОБА_1 заявив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з посиланням на те, що повний текст оскаржуваної постанови апеляційного суду від 28 лютого 2022 року він вперше отримав 24 березня              2022 року, на підтвердження чого надано копію довідки апеляційного суду                       від 24 березня 2022 року. 
Клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу. 
Доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження ухвалених у цій справі судових рішень та надані матеріали свідчать про поважність причин пропуску цього строку та наявність підстав для його поновлення, оскільки копію оскаржуваної постанови апеляційного суду від 28 лютого 2022 року заявник отримав 24 березня 2022 року.
 
В касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким заборонити вчинення будь-яких дій з квартирою АДРЕСА_1 шляхом накладення арешту. 
Верховний Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.
Згідно з пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо скасування забезпечення позову, відмови в скасуванні чи заміні заходів забезпечення позову або відмови у забезпеченні позову.
У пункті 2 частини першої статті 389 ЦПК України встановлено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі в справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
У пункті 7.3 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року у справі № 914/1570/20 (провадження № 12-90гс20) зроблено правовий висновок про те, що з огляду на відсутність у пункті 2 частини першої статті 389 ЦПК України серед ухвал суду першої інстанції, які підлягають касаційному оскарженню, ухвали цього суду про відмову у забезпеченні позову (пункт 4 частини першої статті 353 ЦПК України), неможливим є як касаційне оскарження такої ухвали, так і касаційне оскарження постанови апеляційного суду, згідно з якою така ухвала залишена без змін. Це обмеження права на оскарження не шкодить суті права особи, зацікавленої у забезпеченні позову, оскільки вона може повторно звернутися із заявою про таке забезпечення до суду першої інстанції за наявності для цього підстав.
Отже, тлумачення пункту 4 частини першої статті 353 та частини першої статті 389 ЦПК України свідчить, що оскарження ухвал про відмову у забезпеченні позову, після їх перегляду в апеляційному порядку, у касаційному порядку не передбачено.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Враховуючи викладене, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, оскільки ухвала Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області                   від 01 грудня 2021 року та постанова Закарпатського апеляційного суду                           від 28 лютого 2022 року не підлягають касаційному оскарженню.
Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 389, 390, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 грудня 2021 року та постанови Закарпатського апеляційного суду від 28 лютого 2022 року.
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 грудня 2021 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 28 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про визнання договору недійсним та виселення з квартири, за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову. 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                             А. Ю. Зайцев
            
                                                                                                                        Є. В. Коротенко
            
                                                                                                                        М. Ю. Тітов