П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
15 червня 2022 року                                                                                              м. Київ
 
Справа № 756/1611/21
Провадження № 22-ц/824/1877/2022
 
Резолютивна частина постанови оголошена 15 червня 2022 року
Повний текст постанови складено 17 червня 2022 року
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
                                   судді-доповідача   Стрижеуса А.М., 
                                   суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.
                                   секретаря: Журавльова Д.Д.
                                   
учасники справи:     позивач           ОСОБА_1 
                                   відповідач      Київський національний університет імені Тараса                                                                       Шевченка
 
            розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду м.Києва від 16 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Київського національного університету імені Тараса Шевченка про заміну формулювання наказу про переведення та зобов`язати вчинити дії, відшкодування моральної шкоди, -
 
ВСТАНОВИВ:
 
            Рішенням Оболонського районний суд м. Києва від 01 червня 2021 року ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позовних вимог до Київського національного університету імені Тараса Шевченка про зміну формулювання наказу про переведення та зобов`язання вчинити дії.
            08 липня 2021 року від ОСОБА_1 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення. В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 зазначає, що судом не надано оцінку усім доводам викладеним у позовній заяві, резолютивна частина судового рішення не містить висновку прийнятого судом рішення щодо всіх заявлених вимог, зокрема про стягнення моральної шкоди та не вирішено питання розподілу судових витрат. Судом не надано відповідь на заявлену вимогу щодо визнання дій відповідача неправомірними до ухвалення оспорюваного наказу.
            Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 16 липня 2021 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Київського національного університету імені Тараса Шевченка про зміну формулювання наказу про переведення та зобов`язання вчинити дії.
            Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити додаткове рішення і визнати дії Київського національного університету імені Тараса Шевченка неправомірними по відношенню до прав ОСОБА_1 ..
            Стягнути з Київського національного університету ім. Т. Шевченка на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 56 750 грн.
            Стягнути з Київського національного університету ім. Т. Шевченка на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 2270 грн. та витрати на професійну правничу допомогу.
            Зазначає, що судом першої інстанції при ухваленні рішення порушено вимоги ст. 265, а саме, суд мав зазначити: висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної із заявлених вимог.
            Рішення Оболонського районного суду м. Києва не містить висновків про те чи порушувались права позивачки до і після оскаржуваного нею наказу від 28 жовтня 2010 року, на чому вона наголошувала у заяві про ухвалення додаткового рішення.
            Крім того суд мав вирішити питання про судові витрати, оскільки така вимога передбачена п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України.
            В судовому засіданні представник Київського національного університету імені Тараса Шевченка адвокат Мельник Т.М. заперечувала проти доводів апеляційної скарги, посилаючись на законність та обґрунтованість ухвали суду.
            ОСОБА_1 та її представники ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися.
         15 червня 2022 року ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 на електронну пошту Київського апеляційного суду надіслали клопотання,  про перенесення розгляду справи на іншу дату в зв`язку з правовим режимом воєнного стану на території України через перебування ОСОБА_1 та її представника за межами м. Києва а забезпечити розгляд справи засобами електронного зв`язуц - обмежений.
            Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (частина перша статті 223 ЦПК України).
            Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку у разі, зокрема, першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними (пункт 2 частини другої статті 223 ЦПК України).
            Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою (частина третя стаття 223 ЦК України).
            Згідно частин першої-другої статті 212 ЦПК України учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою. Учасник справи подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. Копія заяви в той самий строк надсилається іншим учасникам справи.
            Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів із дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження, а апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції - протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження. У виняткових випадках за клопотанням сторони з урахуванням особливостей розгляду справи суд апеляційної інстанції може продовжити строк розгляду справи, але не більш як на п`ятнадцять днів, про що постановляє відповідну ухвалу (частини перша та друга статті 371 ЦПК України).
            Як убачається з матеріалів справи, в судовому засіданні апеляційного суду 09 лютого 2022 року був присутній повноважний представник позивача ОСОБА_3 . 
            Позивачем та її представниками не надано доказів неможливості явки у судове засідання як позивача так представників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , призначене на 15 червня 2022 року, клопотань про проведення судового засідання в режимі відеоконференції ні ОСОБА_1 ні її представники не заявляли. Перебування позивача та її представників в іншому місці не перешкоджає проведенню засідання в режимі відеоконференції. Доказів загрози життю позивача та її представників за їх місцем знаходження, а не Київського апеляційного суду, та неможливості взяти участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції не надано.
            За таких обставин відсутні підстави для визнання поважними причин неможливості явки позивача та її представників у судове засідання, призначене на 15 червня 2022 року та відкладення розгляду справи на іншу дату.
            Тому колегія суддів вважає необхідним у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи відмовити.
            Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи і перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд в складі колегії суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
            Встановлено Рішенням Оболонського районний суд м. Києва від 01 червня 2021 року ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позовних вимог до Київського національного університету імені Тараса Шевченка про зміну формулювання наказу про переведення формулювання та зобов`язання вчинити дії.
            05 липня 2021 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення. В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 зазначає, що судом не надано оцінку усім доводам викладеним у позовній заяві, що резолютивна частина судового рішення не містить висновку прийнятого судом рішення щодо всіх заявлених вимог, зокрема про стягнення моральної шкоди та не вирішено питання розподілу судових витрат. Судом не надано відповідь на заявлену вимогу щодо визнання дій відповідача неправомірними до ухвалення оспорюваного наказу.
            Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 16 липня 2021 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Київського національного університету імені Тараса Шевченка про зміну формулювання наказу про переведення та зобов`язання вчинити дії.
            Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що 01 червня 2021 року судом розглянуті всі позовні вимоги, які заявлені ОСОБА_1 до Київського національного університету імені Тараса Шевченка стосовно яких сторони надавали свої пояснення та відповідні висновки містяться в судовому рішенні.
 
            Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.
            Відповідно ч ч. 1,2,3, до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1)                 стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;
2)                 суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;
3)                 судом не вирішено питання про судові витрати;
4)                 суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
            Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
            Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
            Способом усунення неповноти рішення суду є ухвалення додаткового рішення і додаткове рішення може бути ухвалене лише у випадках і за умов, вичерпний перелік яких передбачений статтею 270 ЦПК України. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд має право відмовити в його ухваленні, постановивши відповідну ухвалу.
            У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснено, що додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 270 ЦПК України, і не може змінити по суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.
            Отже, з аналізу наведених норм вбачається, що ухвалення додаткового рішення можливе судом за умови не ухвалення рішення стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення.
            Обгрунтовуючи необхідність ухвалення додаткового рішення позивач зазначала, що судом не надано оцінку усім доводам викладеним у позовній заяві, що резолютивна частина судового рішення не містить висновку прийнятого судом рішення щодо всіх заявлених вимог, зокрема про стягнення моральної шкоди та не вирішено питання розподілу судових витрат. Судом не надано відповідь на заявлену вимогу щодо визнання дій відповідача неправомірними до ухвалення оспорюваного наказу, а також невирішене питання щодо стягнення судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.
            Як убачається з матеріалів справи,  судом встановлено, що предметом заявлених ОСОБА_1 позовних вимог було: визнати дії Київського Національного Університету ім. Тараса Шевченка (надалі - КНУ ім.Т.Шевченка) неправомірними та зобов`язати КНУ ім. Тараса Шевченка змінити формулювання наказу № 08-2707 від 28.10.2020 року, виклавши його в такій редакції: « ОСОБА_1 , доктора юридичних наук, професора, Заслуженого юриста України, завідувача кафедри нотаріального та виконавчого процесу і адвокатури Інститута права перевести з 01.11.2020 року на посаду професора кафедри нотаріального, виконавчого процесу та адвокатури, прокуратури, судоустрою Інститу права на умовах діючого трудового Контракту № 66 від 05.06.2019 року, з посадовим окладом 17088,89 грн. (за рахунок загального фонду освіта), із збереженням раніше встановлених доплат за науковий ступінь - 25%, за вчене звання -33%, надбавки за вислугу років (стаж педагогічної роботи)-30%, надбавка за почесне звання -20% у зв`язку з реорганізацією кафедри нотаріального та виконавчого процесу і адвокатури Інституту права. Підстава заява ОСОБА_1 від 13.08.2020 року»; стягнути з КНУ ім.Тараса Шевченка на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 56 750 грн.; судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2270 грн.
            Стосовно всіх позовних вимог сторони надавали пояснення та судом вони досліджувалися.
            Таким чином, виходячи з вимог позивача та зважаючи на норми ст. 270 ЦПК України, колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції про те, що судом розглянуті всі позовні вимоги, які заявлені ОСОБА_1 до Київського національного університету імені Тараса Шевченка стосовно яких сторони надавали свої пояснення та відповідні висновки містяться в судовому рішення є правильним, оскільки доводи заяви ОСОБА_1 фактично зводяться до її не годи з ухваленим судовим рішенням, а тому підстави для ухвалення додаткового рішення в розумінні ст. 270 ЦПК України відсутні.
            Окрім того, зі змісту рішення Оболонського районного суду м. Києва від 01 червня 2021 року убачається, що судом оцінено докази, які були надані сторонами, що повно та чітко відображено в тексті рішення суду, вирішено питання щодо всіх заявлених вимог, рішення суд} містить чіткі та вичерпні висновки щодо всіх вимог, які були предметом позову та розглянуто           питання про судові витрати, а відсутність, на думку позивача, відповіді на кожний аргумент позивача, як вірно зазначив суд в оскаржуваній ухвалі, не може бути підставою для ухвалення додаткового рішення.
            Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і на законність постановленої ухвали не впливають.
            Порушень норм матеріального та процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.
            Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
            Керуючись ст.ст.367,368,374,375, 381-382, 384 ЦПК України, -
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
            Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 16 липня 2021 року - залишити без  змін.
            Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
 
Суддя-доповідач:                                                    А.М. Стрижеус
                
Судді:                                                                        Л.Д. Поливач
 
                                                                                  О.І. Шкоріна