ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2022 року	Львів	Справа № 380/13412/21 пров. № А/857/23507/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії: 
головуючого судді                                                  Кушнерика М.П.
суддів                                                                       Курильця А.Р., Мікули О.І., 
за участю секретаря судового засідання                      Хомича О.Р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційні скарги Державної служби геології та надр України та Державної екологічної інспекції у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2021 року, прийняте суддею Сасевич О.М. в м.Львові, в порядку письмового провадження, у справі № 380/13412/21 за адміністративним позовом приватної агрофірми "Дністер" до Державної служби геології та надр України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Державна екологічна інспекція у Львівській області про визнання та скасування наказу, -
                                                          ВСТАНОВИВ:
     в серпні 2021 року приватна агрофірма «Дністер», звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить визнати протиправним і скасувати наказ Державної служби геології та надр України від 30.07.2021 року № 563 «Про зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 3309 від 19.12.2003р.». 
Позовні вимоги мотивує тим, що підприємству було надано спеціальний дозвіл на користування надрами від 19.12.2003 року № 3309, строк дії якого був продовжений у 2018 році до 11.12.2038 року, з правом видобуванням пісків, придатних для виробництва цегли силікатної та інших пресованих виробів, а також як компонент в`яжучий для одержання щільного силікатного бетону та вапняків літотамнієвих, придатних для виготовлення щебеню для будівельних робіт на території Миколаївського родовища у Львівській області.
У 2021 році Державною екологічною інспекцією у Львівській області було проведено перевірку ПАФ «Дністер» стосовно дотримання вимог природоохоронного законодавства при здійсненні діяльності, пов`язаної з видобутком корисних копалин в межах Миколаївського родовища. За результатами такої перевірки зафіксовано ряд порушень, які були допущені позивачем та з цього приводу позивачу Державною екологічною інспекцією у Львівській області було видано припис від 01.07.2021 року щодо усунення допущених недоліків.
Окрім цього, Державна екологічна інспекція у Львівській області звернулася до Державної екологічної інспекції України з пропозиціями щодо ініціювання перед Державною службою геології та надр України вирішення питання стосовно подальшої дії спеціального дозволу на користування надрами від 19.12.2003 року № 3309. Відтак, Державна екологічна інспекція України скерувала відповідачеві подання про зупинення (анулювання) дії спеціального дозволу й видано спірний наказ від 30.07.2021 року № 562, яким зупинено дію спеціального дозволу на користування надрами від 19.12.2003 року № 3309 й надано позивачеві тридцятиденний строк для усунення виявлених порушень. Дане рішення прийняте на підставі пп. 5, 6 п. 21 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 року № 615.
ПАФ «Дністер» вважає таке рішення протиправним, оскільки відповідач безпідставно зазначив про відсутність у позивача висновку з оцінки впливу на довкілля. Проте, ще до прийняття Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» ПАФ «Дністер» отримало позитивний висновок державної екологічної експертизи, який в силу припису ч. 3 ст. 17 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» має статус висновку з оцінки впливу на довкілля. Це також випливає з факту продовження відповідачем дії спеціального дозволу на користування надрами від 19.12.2003 року № 3309, що було би неможливим без дотримання вимог Закону України «Про оцінку впливу на довкілля», зокрема, в частині наявності висновку.
Окрім того, ПАФ «Дністер» вказує, що оспорюване рішення за своєю суттю фактично призвело до зупинення діяльності позивача. У той же час, це може відбуватися винятково за рішенням суду, як це передбачено ст. 16 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля». Таким чином, відповідач усупереч нормі закону прийняв своє рішення, що не може визнаватися правомірним.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2021 року, позов задоволено.
Визнано протиправним і скасовано наказ Державної служби геології та надр України від 30.07.2021 року № 563 «Про зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 3309 від 19.12.2003р.».
Стягнуто з Державної служби геології та надр України на користь Приватної агрофірми «Дністер» витрати по сплаті судового збору у сумі 2260,00 грн.
Державна служба геології та надр України і Державна екологічна інспекція у Львівській області подали апеляційні скарги, з підстав порушення норм матеріального та процесуального права та неповного з`ясування обставин справи.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги Державна служба геології та надр України вважає правомірним винесення наказу про зупинення дії документа дозвільного характеру, оскільки отримали відповідне подання на зупинення дії дозволу. Їх Робоча група не наділена повноваженнями надавати законність чи незаконність подання Державної екологічної інспекції України від 14.07.2021 № 7509/2.2/6-21, в якому чітко зазначено про те, що остання вносить подання на зупинку дозволу.
Державна екологічна інспекція у Львівській області апеляційні вимоги обгрунтовує тим, що при перевірці ПАФ «Дністер» ними виявлено ряд порушень природоохоронного законодавства у діяльності, що є підставою для прийняття оспорюваного рішення. При цьому, таке рішення узгоджується з підставами для його прийняття та компетенцією відповідача, а також відсутні які-небуть свідчення порушення процедури його ухвалення. 
Зазначає, що отриманий позивачем висновок державної екологічної експертизи від 2004 року не стосується загалом чи у частині фактичної площі діяльності позивача на даний час, оскільки досліджувана у площі діяльності являється значно меншою від фактичної, яка була встановлена станом на проведення перевірки.
Враховуючи отримання позивачем земельної ділянки, яка розроблялась під час проведення перевірки, на 7 років пізніше від отримання висновку, на який посилається позивач, та фактичну площу розробки надр Миколаївського родовища, такий висновок не має відношення до загального обсягу діяльності позивача, а отже не може враховуватися при оцінці наявності висновку оцінки впливу на довкілля планової діяльності із видобування надр Миколаївського родовища.
Зазначає, що вимоги висновку № 11-3942 від 20.08.2004 року державної екологічної експертизи по Робочому проекту розробки і рекультивації Миколаївського родовища пісків в Миколаївському районі Львівської області позивачем не виконано, землі не рекультивовано, жодні дії щодо усунення зазначеного порушення не вживаються.
Встановлення порушення, яке описано у пунктах 2, 4, 8 Акту перевірки, передбачене пп. 5 п.21 Порядку та являється окремою і достатньою підставою для зупинення дії дозволу № 3309.
Просять скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити.
Позивачем подано відзиви на апеляційні скарги, в яких апеляційні скарги просить залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін. Поряд з цим зазначає, що доводи апеляційних скарг є необґрунтованими, а судом першої інстанції повно та об`єктивно з`ясовано всі обставини справи. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, представників позивача, які просять залишити без змін рішення суду, представника третьої особи, яка просить задоволити апеляційні скарги, обговоривши доводи апеляційних скарг та перевіривши матеріали справи, колегія суддів, вважає, що апеляційні скарги не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом встановлено, що ПАФ «Дністер» надано спеціальний дозвіл на користування надрами від 19.12.2003 року № 3309, строк дії якого був продовжений до 11.12.2038 року, з правом видобуванням пісків, придатних для виробництва цегли силікатної та інших пресованих виробів, а також як компонент в`яжучий для одержання щільного силікатного бетону та вапняків літотамнієвих, придатних для виготовлення щебеню для будівельних робіт на території Миколаївського родовища у Львівській області, що стверджується актом про надання ПАФ «Дністер» гірничого відводу для видобування пісків в межах Миколаївського родовища площею відводу 102 га від 12.04.2005 року строком до 2018 року, актом про надання позивачу гірничого відводу для розробки Миколаївського родовища (пісків і вапняку) площею відводу 107,49 га від 27.10.2020 року строком до 11.12.2038 року, угодою від 23.01.2019 року № 3309 про умови користування ПАФ «Дністер» надрами з метою видобування корисних копалин.
ПАФ «Дністер» видано Державним управлінням екології та природних ресурсів в Львівській області висновок від 20.08.2004 року № 11-3942 державної екологічної експертизи по робочому проекту розробки і рекультивації Миколаївського родовища пісків в Миколаївському районі Львівської області, за яким відповідний робочий проект оцінений позитивно.
У червні 2021 році Державною екологічною інспекцією у Львівській області було проведено позапланову перевірку ПАФ «Дністер» стосовно дотримання вимог природоохоронного законодавства при здійсненні діяльності, пов`язаної з видобутком корисних копалин в межах Миколаївського родовища, за результатами якої зафіксовано певні порушення. Зокрема, за наслідками цього заходу третя особа склала припис від 01.07.2021 року №2 94-02 щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, яким окреслено порушення та встановлено термін їх усунення до 16.08.2021 року.
Окрім того, в зв`язку з виявленими порушеннями, листом від 05.07.2021 року № 02-3768 Державна екологічна інспекція у Львівській області повідомила Державну екологічну інспекцією України про відповідні порушення, в якому просила врахувати дану інформацію з метою прийняття управлінських рішень, у тому числі щодо внесення Державній службі геології та надр України пропозиції стосовно подальшої дії спеціального дозволу на користування надрами від 19.12.2003 року № 3309 (зупинення, анулювання), на підставі пп. 1, 5, 6 п. 21 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 року № 615.
Державна екологічна інспекція України скерувала відповідачеві подання від 14.07.2021 року № 7509/2.2/6-21 про зупинення (анулювання) дії спеціального дозволу від 19.12.2003 року № 3309 через невиконання ПАФ «Дністер» висновку від 20.08.2004 року № 11-3942 державної екологічної експертизи та відсутність висновку з оцінки впливу на довкілля планової діяльності для видобування корисних копалин (піску та вапняку).
30.07.2021 року Робоча група з питань надрокористування (протокол № 16-РГ/2021) розглянула інформацію щодо подання про зупинення дії спеціального дозволу ПАФ «Дністер» і рекомендувала Держгеонадрам урахувати пропозиції робочої групи щодо зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами від 19.12.2003 року № 3309 та надання 30 денного строку для усунення порушень відповідно до пп. 5, 6 п. 21 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами (п. 4.2 протоколу).
На підставі подання Державної екологічної інспекції України від 14.07.2021 року № 7509/2.2/6-21, враховуючи пропозиції Робочої групи з питань надрокористування (протокол від 30.07.2021 року № 16-РГ/2021), відповідно до пп. 5, 6 п. 21 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 року № 615, Державною службою геології та надр України прийнято наказ від 30.07.2021 року № 563, яким зупинено дію спеціального дозволу на користування надрами від 19.12.2003 року № 3309 й надано ПАФ «Дністер» тридцятиденний строк для усунення виявлених порушень.
Підставами для такого рішення суб`єкта владних повноважень, із урахуванням змісту протоколу від 30.07.2021 року № 16-РГ/2021 Робочої групи з питань надрокористування, наказу від 30.07.2021 року № 563 було визначено невиконання умов висновку з оцінки впливу на довкілля та/або висновку державної екологічної експертизи та відсутність висновку з оцінки впливу на довкілля та/або висновку державної екологічної експертизи діяльності з видобування корисних копалин, що базувалося на поданні Державної екологічної інспекції України від 14.07.2021 року № 7509/2.2/6-21 та листі Державної екологічної інспекції у Львівській області від 05.07.2021 року № 02-3768.
Вважаючи рішення відповідача протиправним, позивач звернувся до суду з позовом.
Відповідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частина 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Спірні правовідносини, що склались між сторонами, врегульовані Кодексом України про надра, завданням якого є регулювання гірничих відносин з метою забезпечення раціонального, комплексного використання надр для задоволення потреб у мінеральній сировині та інших потреб суспільного виробництва, охорони надр, гарантування при користуванні надрами безпеки людей, майна та навколишнього природного середовища, а також охорона прав і законних інтересів підприємств, установ, організацій та громадян.
Згідно із частиною першою статті 13 Кодексу України про надра користувачами надр (далі - надрокористувачі) можуть бути: підприємства, установи, організації, громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи. 
Статтею 14, 15 Кодексу України про надра передбачено, що надра надаються у користування для: геологічного вивчення, в тому числі дослідно-промислової розробки родовищ корисних копалин загальнодержавного значення; видобування корисних копалин; будівництва та експлуатації підземних споруд, не пов`язаних з видобуванням корисних копалин, у тому числі споруд для підземного зберігання нафти, газу та інших речовин і матеріалів, захоронення шкідливих речовин і відходів виробництва, скидання стічних вод; створення геологічних територій та об`єктів, що мають важливе наукове, культурне, санітарно-оздоровче значення (наукові полігони, геологічні заповідники, заказники, пам`ятки природи, лікувальні, оздоровчі заклади та ін.); виконання робіт (здійснення діяльності), передбачених угодою про розподіл продукції; геологічного вивчення бурштиноносних надр, у тому числі дослідно-промислової розробки родовищ з подальшим видобуванням бурштину (промисловою розробкою родовищ); задоволення інших потреб. Надра надаються у постійне або тимчасове користування. Постійним визнається користування надрами без заздалегідь встановленого строку. Тимчасове користування надрами може бути короткостроковим (до 5 років) і довгостроковим (до 50 років). У разі необхідності строки тимчасового користування надрами може бути продовжено.
Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2015 № 1174 (далі Положення - № 1174) державна служба геології та надр України (Держгеонадра) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів і який реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.
Держгеонадра у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства (пункт 2 Положення № 1174).
Згідно із пунктом 4 Положення № 1174 Держгеонадра відповідно до покладених на неї завдань, з поміж інших, видає в установленому порядку спеціальні дозволи на користування надрами, зупиняє та анулює в установленому порядку дію спеціальних дозволів на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами), поновлює їх дію у разі зупинення, продовжує строк дії спеціальних дозволів на користування надрами.
Пунктом 7 Положення № 1174 встановлено, що Держгеонадра здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Згідно із пунктом 9 цього Положення, Держгеонадра у межах повноважень, передбачених законом, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів Президента України і постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України і наказів Мінприроди видає накази організаційно-розпорядчого характеру, організовує та контролює їх виконання.
Питання надання спеціальних дозволів на користування надрами (далі - дозволи) у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, а також процедура продовження строку дії, переоформлення, видачі дубліката, зупинення дії чи анулювання дозволу та внесення до нього змін врегульовано Порядком № 615.
Згідно із пунктом 1 Порядку № 615 видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу здійснюється відповідно до Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».
Відповідно до пункту 21 Порядку № 615 дія дозволу може бути зупинена органом з питань надання дозволу безпосередньо або за поданням Мінекоенерго, Держпраці, МОЗ, Держекоінспекції, органів місцевого самоврядування, ДПС у разі: 1) порушення надрокористувачем умов користування надрами, передбачених дозволом або угодою про умови користування ділянкою надр; 2) виникнення внаслідок проведення робіт, пов`язаних з користуванням ділянкою надр, безпосередньої загрози життю чи здоров`ю працівників або населення; 3) невиконання в установлений строк приписів уповноважених органів щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері надрокористування або охорони навколишнього природного середовища; 4) наявності підстав, передбачених Законом України «Про санкції»; 5) невиконання умов висновків з оцінки впливу на довкілля та/або висновків державної екологічної експертизи; 6) відсутності висновку з оцінки впливу на довкілля та/або висновку державної екологічної експертизи діяльності з видобування корисних копалин. Дія дозволу також може бути зупинена органом з питань надання дозволу за поданням Мінекоенерго за зверненням до Мінекоенерго Держекоінспекції та/або її територіальних органів щодо невиконання умов висновків з оцінки впливу на довкілля та/або висновків державної екологічної експертизи, відсутності висновку з оцінки впливу на довкілля та/або висновку державної екологічної експертизи діяльності з видобування корисних копалин.
Пунктом 22 Порядку № 615 визначено, що право користування надрами припиняється з підстав та у порядку, передбаченому Кодексом України про надра та Законом України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».
Частиною сьомою статті 4-1 Закону «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» визначено, що дозвільний орган, що видав документ дозвільного характеру, може звернутися до адміністративного суду з позовом про застосування заходу реагування у виді анулювання документа дозвільного характеру за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) встановлення факту надання в заяві про видачу документа дозвільного характеру та документах, що додаються до неї, недостовірної інформації; 2) здійснення суб`єктом господарювання певних дій щодо провадження господарської діяльності або видів господарської діяльності, на які отримано документ дозвільного характеру, з порушенням вимог законодавства, щодо яких дозвільний орган видавав припис про їх усунення із наданням достатнього часу для їх усунення. Законом можуть передбачатися інші підстави для анулювання документа дозвільного характеру.
Відповідно до частин першої, другої статті 26 Кодексу України про надра право користування надрами припиняється у разі: 1) якщо відпала потреба у користуванні надрами; 2) закінчення встановленого строку користування надрами; 3) припинення діяльності користувачів надр, яким їх було надано у користування; 4) користування надрами з застосуванням методів і способів, що негативно впливають на стан надр, призводять до забруднення навколишнього природного середовища або шкідливих наслідків для здоров`я населення; 5) використання надр не для тієї мети, для якої їх було надано, порушення інших вимог, передбачених спеціальним дозволом на користування ділянкою надр; 6) якщо користувач без поважних причин протягом двох років, а для нафтогазоперспективних площ та родовищ нафти та газу - 180 календарних днів не приступив до користування надрами; 7) вилучення у встановленому законодавством порядку наданої у користування ділянки надр. Право користування надрами припиняється органом, який надав надра у користування, а у випадках, передбачених пунктах 4, 5, 6 цієї статті, у разі незгоди користувачів, - у судовому порядку. При цьому, питання про припинення права користування земельною ділянкою вирішується у встановленому земельним законодавством порядку.
Отже право користування надрами припиняється органом, який надав надра у користування, самостійно або у судовому порядку. У разі відсутності спору відповідач має право у випадках, передбачених пунктами 1, 2, 3, 7 частини 1 статті 26 Кодексу України про надра, самостійно припиняти право користування надрами, а у випадках, передбачених пунктами 4, 5, 6 цієї статті, у разі незгоди користувачів це право припиняється у судовому порядку.
Зміст положень статті 26 Кодексу України про надра та статті 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» дає підстави дійти висновку про те, що анулювання раніше зупиненого спеціального дозволу можливе, зокрема, у разі, якщо надрокористувачем не усунуті порушення, які стали підставою для зупинення дії дозволу.
Аналогічна права позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.07.2021 у справі № 817/1922/17.
Спірний наказ Державної служби геології та надр України від 30.07.2021 року № 563 було прийняте відповідно до пп. 5 і 6 п. 21 Порядку № 615, тобто, з підстав (і як наслідок) невиконання умов висновків з оцінки впливу на довкілля та/або висновків державної екологічної експертизи (пп. 5) і відсутності висновку з оцінки впливу на довкілля та/або висновку державної екологічної експертизи діяльності з видобування корисних копалин (пп. 6).
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у спірному наказі відповідач ствердив водночас і про відсутність у ПАФ «Дністер» висновку з оцінки впливу на довкілля чи висновку державної екологічної експертизи при провадженні діяльності щодо розробки Миколаївського родовища у Львівській області, і про його (висновку) порушення (тобто про порушення фактично відсутнього висновку), що не узгоджується між собою, а, відтак, рішення органу владних повноважень не можна вважати обгрунтованим і правомірним.
Судом першої інстанції також вірно взято до уваги позитивний висновок від 20.08.2004 року № 11-3942 державної екологічної експертизи по робочому проекту розробки і рекультивації Миколаївського родовища пісків в Миколаївському районі Львівської області, виданий Державним управлінням екології та природних ресурсів в Львівській області, який стосується Миколаївського родовища загальною площею по контуру 102 га (частина якого використовувалася позивачем на час перевірки), оскільки відповідно до ч. 3 ст. 17 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля», висновки державної екологічної експертизи, одержані до введення в дію цього Закону, зберігають чинність та мають статус висновку з оцінки впливу на довкілля.
Даний висновок підтверджено самим відповідачем, який у 2018 році продовжив дію спеціального дозволу на користування надрами № 3309 від 19.12.2003 до 11.12.2038 без надання іншого аналогічного висновку. 
А, відтак, даний висновок має силу висновку з оцінки впливу на довкілля, а діяльність ПАФ «Дністер» здійснюється саме в межах площі родовища, яка окреслена у відповідному позитивному висновку державної екологічної експертизи, чим спростовується твердження Державної екологічної інспекції у Львівській області про те, що позивач не отримав висновку державної екологічної експертизи на даний проект.
Саме в спеціальному дозволі на користування надрами зазначено мету користування надрами, яка не змінилася в частині видобування пісків, а лише з`явилась супутня корисна копалина.
Судом встановлено, що Державна екологічна інспекція у Львівській області склала та видала позивачеві припис від 01.07.2021 року № 294-02 щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, яким встановлено термін усунення порушень до 16.08.2021 року та з моменту отримання припису на постійній основі. Строк же, встановлений для усунення цих же порушень у наказі від 30.07.2021 року № 563, є відмінним до 30.08.2021 року.
Посилання представника Державна екологічна інспекція у Львівській області на виявлені в ході перевірки інші порушення, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вони не є предметом спору в даній справі, що в сукупності з розбіжностями термінів їх усунень зазначених в приписі та відповідно в наказі, свідчать про безпідставність апеляційних вимог.  
Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що одночасне врегулювання певних відносин у різний спосіб, надання обов`язкових проте суперечливих вимог є неприпустимим і не відповідає засаді правової визначеності, а, відтак, свідчить про протиправність наказу Державної служби геології та надр України від 30.07.2021 року № 563.
Відповідно до частини 2 статті 6 КАС України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.
Так, у п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29) 
Апеляційний суд відхиляє решту доводів апелянта, які наведені у поданій апеляційній скарзі, оскільки такі на правильність висновків суду не впливають, а, відтак, не можуть покладатися в основу скасування чи зміни оскарженого судового рішення.
Відповідно до ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційні скарги слід залишити без задоволення.
Керуючись ч.3 ст.243, ст.ст.308, 310, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
                                                      ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України та Державної екологічної інспекції у Львівській області – залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2021 року у справі № 380/13412/21, - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції. 

Головуючий суддя	 	М. П. Кушнерик 	
судді	 	А. Р. Курилець 	
 	 	О. І. Мікула 	
Повне судове рішення підписано 20 червня 2022 року, у зв"язку з перебуванням судді Курильця А.Р. у відпустці з 06 червня по 17 червня 2022 року.