УХВАЛА
07 липня 2022 року 
м. Київ
справа № 161/3930/20
адміністративне провадження № К/9901/12526/21 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
Судді-доповідача - Васильєвої І.А.,
суддів - Бившевої Л.І., Хохуляка В.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження
касаційну скаргу ОСОБА_1 
на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.03.2021 року (Судді: Гінда О.М., Большакова О.О., Пліш М.А.),
у справі №161/3930/20 
за адміністративним позовом ОСОБА_1 
до Поліської митниці Держмитслужби 
про скасування постанови у справі про порушення митних правил, -
ВСТАНОВИВ:
У березні 2020 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області  з адміністративним позовом до Поліської митниці Держмитслужби (далі - відповідач, Поліська митниця) в якому просив суд скасувати постанову Поліської митниці Держмитслужби від 27 лютого 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 485 Митного кодексу України та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів на суму 933  486, 75 грн.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.03.2021 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погодившись із постановою суду апеляційної інстанції представником позивача Парфелюком Геннадієм Івановичем подано касаційну скаргу, в якій підставами касаційного оскарження зазначено пункт 4 частини 4 статті 328 та пункт 3 частини 3 статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України з посиланням на порушення судом апеляційної інстанції норма процесуального права, зокрема статей 126, 129, 268, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки розглянуто справу за відсутності позивача, який не був повідомлений належним чином про дату, час і місце судового засідання. Також скаржником зауважено, що дана справа відповідно до пункту 6 частини 6 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України не може бути віднесена до справ незначної складності, оскільки оскаржуване рішення Поліської митниці Держмитслужби передбачає стягнення з позивача грошових коштів у сумі 933 486,75 грн, що перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ухвалою Верховного Суду від 11 травня 2021 року відкрито касаційне провадження з посиланням на те, що доводи касаційної скарги підлягають перевірці під час касаційного перегляду судового рішення у цій справі.

Перевіривши наведені у касаційній скарзі доводи суд дійшов висновку, що касаційне провадження у даній справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до статті 129 Конституції України  до однієї з основних засад судочинства віднесено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Із зазначеною правовою нормою  Конституції України   кореспондуються пункт сьомий частини третьої   статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України   (далі -    КАС України), який також відносить до основних засад (принципів) адміністративного судочинства забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом, та стаття 13 цього Кодексу, якою закріплено право учасників справи на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках.

Механізм реалізації права на касаційне оскарження судового рішення в адміністративному судочинстві врегульовано Главою   2 Розділу  ІІІ Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Отже за змістом наведених законодавчих приписів право на касаційне оскарження судового рішення мають учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, однак, лише у визначених законом випадках.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 березня 2020 року відкрито провадження у справі № 161/3930/20 та вирішено проводити розгляд справи за правилами розгляду окремих категорій термінових справ, передбачених статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення судів попередніх інстанцій ухвалені у справі, визначеній  статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України визначені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з положеннями частини третьої   статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями    273-277,   282-286   цього   Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Зі змісту вказаних положень процесуального закону вбачається, що судове рішення суду апеляційної інстанції, прийняте за результатами перегляду рішення суду першої інстанції, у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, набирає законної сили з моменту проголошення і не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Отже, Кодексом адміністративного судочинства України не передбачено можливість оскарження в касаційному порядку рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтею 286 цього Кодексу.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Верховного Суду від 22 липня 2021 року у справі № 524/7409/20, від 03 липня 2020 року у справі № 345/5143/19, від 21 грудня 2020 року у справі № 486/268/20, від 18 березня 2021 року у справі № 953/23372/19, від 07 червня 2021 року у справі № 345/315/21, від 10 вересня 2021 року у справі № 175/2719/20, від 01 квітня 2021 року у справі № 308/11339/20, від 09 грудня 2021 року у справі № 661/3197/21, від 12 січня 2022 року у справі № 750/10715/21.

Отже касаційну скаргу подано на судове рішення, яке за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та не підлягає касаційному оскарженню, що свідчить про необхідність закриття касаційного провадження.

Аналогічного висновку щодо процесуальної можливості закриття провадження у справі, касаційне провадження в яких відкрито помилково, дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду в ухвалі від 18 жовтня 2019 у справі № 826/2195/16 (касаційне провадження № К/9901/25948/18), а також в ухвалах Верховного Суду від 19 жовтня 2021 року у справі № 810/4339/16, від 14 листопада 2019 року у справі № 825/2611/15-а, від 22 листопада 2019 року у справі № 810/2743/16.

На підставі викладеного, керуючись статтею 286, частиною 2 статті 339, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -
УХВАЛИВ:

Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.03.2021 року у справі №161/3930/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Поліської митниці Держмитслужби про скасування постанови у справі про порушення митних правил.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

 Головуючий суддя	  	  І.А. Васильєва	
 Судді:	  	  Л.І. Бившева	
 	  	  В.В. Хохуляк