Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2022 року                                                         м. Рівне

Рівненський апеляційний суд в складі судді Шимківа С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 23 березня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм у ТОВ "Європа Транс Агро" до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП,- 

в с т а н о в и в : 

Постановою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 23 березня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. 
Не погодившись із постановою суду, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку. 
У поданій апеляційній скарзі зазначає, що з відеозапису вбачається, що він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, проте працівники поліції йому не пропонували пройти такий огляд у медичному закладі та стверджує, що не відмовлявся від проходження такого огляду. Вважає, що пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не можуть бути належними доказами по справі, оскільки у їхній присутності він не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Зауважує, що у протоколі про адміністративне правопорушення невірно зазначено місце вчинення правопорушення, а саме Лиманський район Одеської області, хоча такого району не існує, а тому зазначений протокол не може бути належним доказом по справі. Крім того, визнає свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 
Просить скасувати постанову суду в частині визнання його винним у вчиненні
_______________________________________________________________________________________________________________________  
Справа № 559/571/22                                                                                                          Суддя в суді І інстанції – Панчук М.В.
Провадження № 33/4815/341/22                                                                                  Суддя в апеляційній інстанції  –  Шимків С.С. адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та ухвалити нову постанову, якою визнати його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і застосувати до нього стягнення у вигляді штрафу. Провадження у справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 , апеляційний суд приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.                                                                    
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.        
За змістом  закону,  протокол про  адміністративне правопорушення, пояснення особи, висновок експерта  тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.
Однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" від 17 грудня 2008 року № 1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.
Відповідно до цих нормативних актів, оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.
Судом встановлено, що 11 лютого 2022 року о 02 годині 20 хвилин в Лиманському районі Одеської області на а/д Т 1606 на 41 км., водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «MAN NG 18.480», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричіпом «Bodex», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння очей, нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота). 
Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку він відмовився, чим допустив порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, що підтверджується відповідними його письмовими поясненнями, актом відмови від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та відеозаписом працівників поліції з місця події на CD-диску. 
З відеозапису працівників поліції вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, визнав, що вживав алкогольні напої та факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. 
Крім того, у матеріалах справи є його письмове пояснення, де він зазначає, що 10.02.2022 року близько 22 год. 00 хв. був у с. Сичевка Лиманського району Одеської області та вживав спиртні напої, а в подальшому приблизно о 02 год. 30 хв., перебуваючи у нетверезому стані та керуючи вантажним автомобілем «MAN» на 41 км. автодороги Т 1606, допустив зіткнення із двома вантажними автомобілями. Вважає, що заснув за кермом. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального приладу відмовився. 
Також матеріали справи містять письмові пояснення свідків  ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , у яких вони вказують, що їхні вантажні автомобілі були припарковані на узбіччі. Близько 02 години ночі 11.02.2022 року транспортний засіб «MAN NG 18.480», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував водій ОСОБА_1 , допустив зіткнення з їхніми вантажівками. З їхніх слів, останній перебував у стані алкогольного сп`яніння. 
Матеріали провадження не містять відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження правопорушником цих дій, як і не містять результатів такого оскарження. 
Наведені в апеляційній скарзі доводи апелянта не спростовують факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмови від проходження огляду на стан сп"яніння.
Апеляційний суд розцінює такі доводи, як обраний спосіб захисту з метою уникнення відповідальності та не бере їх до уваги, оскільки ОСОБА_1 визнав як факт вживання алкогольних напоїв так і факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується відеозаписом з місця події та його письмовими поясненнями.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 073130 від 11 лютого 2022 року, актом відмови від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, його письмовими поясненнями та відеозаписом працівників поліції з місця події на CD-диску. 
Факт вчинення вказаного правопорушення, за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, які повністю узгоджуються між собою.
Підстав вважати їх недопустимими апеляційний суд не вбачає.
Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.
У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Застосований місцевим судом до ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення є справедливим та достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню ним аналогічних правопорушень. 
Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. 
Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції, відповідно до вимог ст. ст. 245, 251 КУпАП, об`єктивно з`ясував обставини справи із урахуванням наявних та досліджених в судовому засіданні доказів, дійшов до правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
На підставі наведеного та керуючись ч. 1 ст. 130,  ст. 294 КУпАП апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 23 березня 2022 року – без змін. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Рівненського
апеляційного суду                                                        Шимків С.С.