П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

31 травня 2022 р.	м.Одеса	Справа № 540/7573/21	
Головуючий в 1 інстанції: Кисильова О.Й.
          
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі: головуючої судді – Зуєвої Л.Є.,
суддів: Коваля М.П., Кравця О.О.
розглянувши  в порядку письмового провадження  апеляційну   скаргу  Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі  на ухвалу  Херсонського окружного адміністративного суду від 25 січня 2022 року у справі за позовом Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо комерційна фірма "Лагуна" про стягнення коштів

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2021 року Головне управління ДПС у Херсонській області звернулось до суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо комерційна фірма "Лагуна", в якому просить стягнути кошти з рахунків відповідача у банках, що його обслуговують та кошти за рахунок готівки в рахунок погашення податкового боргу по орендній платі з юридичних осіб у сумі 23812,18 грн.
25.01.2022 р. позивач надіслав до суду заяву про відмову від позову на підставі статті 189 КАС України, у зв`язку із добровільною сплатою відповідачем суми податкового боргу та вирішення питання про повернення судового збору.          
Ухвалою  Херсонського окружного адміністративного суду від 25 січня 2022 року закрито провадження в адміністративній справі за позовом Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі до товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо комерційна фірма "Лагуна" про стягнення коштів. В свою чергу судом відмовлено в повернені судового збору. 
Відмовляючи в поверненні судового збору суд першої інстанції зазначив, що згідно ст. 140 КАС України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються із позивача, крім випадків, коли позивач звільнений від сплати судових витрат.
Крім того, суд першої інстанції зазначив, що  згідно із п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи,                 яка його сплатила за ухвалою суду, зокрема, в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній                   інстанціях.
Не погоджуючись з таким рішенням, Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі  надало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить  ухвалити нове судове рішення, яким повернути судовий збір сплачений за подання позовної заяви. 
Доводами апеляційної скарги  зазначено,  що  аналіз  правового регулювання та тлумачення статей 139, 140 КАС України у їх взаємозв`язку, з урахуванням наведених обставин справи, дають підстави для висновку про те, що за наявності відповідної заяви, всі понесені позивачем у цій справі та документально підтверджені судові витрати підлягають присудженню на користь апелянта.
Згідно з ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю;              2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів  дійшла наступних висновків.
Відповідно до частин першої, другої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються                 законом.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Частиною другою цієї ж статті визначено, що при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Варто зауважити, що КАС містить спеціальні норми, які регулюють питання розподілу витрат у разі відмови позивача від позову (стаття 140 КАС України), а також повернення судового збору (стаття 142 КАС України).
За приписами статті 142 КАС України, якій кореспондують норми частин третьої, четвертої статті 7 Закону України «Про судовий збір», у разі вирішення справи шляхом примирення, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу п`ятдесяти відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
У разі вирішення справи шляхом примирення, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) п`ятдесяти відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги.
Водночас, відповідно до статті 140 КАС України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються із позивача, крім випадків, коли позивач звільнений від сплати судових витрат. Однак якщо позивач відмовився від позову внаслідок задоволення його відповідачем після подання позовної заяви, то суд за заявою позивача присуджує всі понесені ним у справі витрати із відповідача.
Системний аналіз зазначених норм свідчить про те, що частина перша статті 142 КАС України стосується повернення судового збору позивачу з відповідного бюджету у зв`язку із відмовою позивача від позову. Ця норма не пов`язана зі статтями 139, 140 КАС України, оскільки не регулює питання стягнення з однієї сторони на користь іншої судового збору в порядку розподілу судових витрат.
Варто зауважити, що питання повернення судового збору та розподілу судових витрат мають різну правову природу, не є пов`язаними, а підстави та порядок їх застосування регулюються по-різному. Зокрема, частина перша статті 142 КАС України може бути застосована у тому випадку, коли має місце відмова позивача від позову, що не пов`язана із задоволенням його відповідачем після подання позовної заяви, оскільки у такому                 випадку розподіл судових витрат згідно частини першої статті 140 КАС України не здійснюється.
Разом з тим, якщо позивач відмовився від позову внаслідок його задоволення відповідачем після подання позовної заяви, то цілком обґрунтованим є покладення на відповідача обов`язку відшкодувати понесені позивачем витрати як міра відповідальності за поведінку, яка змусила позивача вирішувати спір у судовому порядку.
Колегія суддів встановила, що вже  після звернення Головного управління ДПС у Херсонській області до суду з позовом про стягнення  коштів,   Товариство  з обмеженою відповідальністю "Виробничо комерційна фірма "Лагуна" добровільно сплатило  суму заявленного податкового боргу.
У даній справі, суд першої інстанції закрив провадження, задовольнивши заяву позивача про відмову від позову у зв`язку з добровільним погашенням боргу , вже після подання позовної заяви, проте помилково  не поклав на відповідача обов`язку відшкодувати понесені позивачем витрати, як міру відповідальності за поведінку, яка змусила позивача вирішувати спір у судовому порядку.
Застосування приписів ч.1 ст. 140 КАС України при закритті провадження у справах,  де позивач є суб`єктом владних повноважень, містяться в постановах Верховного Суду від          25 лютого 2020 року у справі №260/1378/18 та від 03 лютого 2021 року у справі    №200/6826/20-а, з  якими  узгоджується  правова позиція , викладена судом апеляційної інстанції у цій справі.
Відповідно до ст.242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
З урахуванням викладеного в сукупності, відповідно до  п.4 ч.1 ст.317 КАС України ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині розподілу судових витрат з ухваленням у вказаній частині нового рішення про їх задоволення та стягнення на користь позивача сплачений судовий збір за подання позовної заяви у розмірі  2270 грн., відповідно до платіжного доручення №2799 від 23.11.2021 р.
Керуючись ст. ст. 308,  311,  312, 315,  317, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі  задовольнити.
Ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 25 січня 2022 року в частині розподілу судових витрат – скасувати.
У вказаній частині прийняти постанову, якою стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо комерційна фірма "Лагуна" /73003, м.Херсон, вул.Лавреньова, 3, ЄДРПОУ 33726547/ на користь Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі /73022, м.Херсон, просп.Ушакова, 75, ЄДРПОУ 43995495/ сплачений судовий збір у сумі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн.
В іншій частині ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 25 січня 2022 року залишити без змін.
Відповідно до ст. 329 КАС України постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча суддя:                                                                                          Л.Є. Зуєва  

Суддя:                                                                                                             М.П. Коваль  

Суддя:                                                                                                             О.О. Кравець