ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/336/22 Справа № 711/7911/21 Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП	Головуючий у І інстанції Михальченко Ю. В. Доповідач в апеляційній інстанції Соломка І. А.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М       У К Р А Ї Н И

22 серпня 2022 року                                          м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Соломка І.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення №711/7911/21 щодо ОСОБА_1 , що надійшли з Придніпровського районного суду м.Черкаси за апеляційною скаргою останнього,-

в с т а н о в и л а:

Постановою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 26 липня 2022 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , - 

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, постановлено стягнути судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп.
Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 21 листопада 2021 року о 09.30 год. в м.Черкаси по проспекту Хіміків, 62,  керував транспортним засобом «ГАЗ – 24», д.н.з.  НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук та поведінка, що не відповідає обстановці. Від огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5. ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з постановою місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив її скасувати, а провадження по справі щодо нього закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.
В обгрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що місцевим судом безпідставно не допитано свідка ОСОБА_2 . Зазначає, що він взагалі не вживає алкогольні напої за станом здоров`я, і працівниками поліції не було роз`яснено йому права, та складено протокол за його відсутності. Вказує, що в протоколі він зазначив про відмову від дачі пояснень, а не про відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Також апелянт просилається на те, що йому не було пред`явлено сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку приладу «Drager», не виписано направлення до медичного закладу, та не залучено двох свідків.
Заслухавши пояснення апелянта ОСОБА_1 та його захисника Пилипенка Р.Б., які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили їх задовольнити, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд приходить до наступного.
Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Вказані вимоги при розгляді даної справи судом першої інстанції виконані. 
Висновок місцевого суду про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку. 
Обґрунтування невинуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, які містяться в апеляційній скарзі, є безпідставними та спростовуються наявними по справі доказами, зокрема:
- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 019365 від 21.11.2021, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, з якого вбачається, що ОСОБА_1 21 листопада 2021 року о 09.30 год. в м.Черкаси по проспекту Хіміків, 62,  керував транспортним засобом «ГАЗ – 24», д.н.з.  НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук та поведінка, що не відповідає обстановці. Від огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5. ПДР України (а.с. 1);
- даними відеозапису, з якого вбачається, що ОСОБА_1 визнав, що він вживав алкогольні напої, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і в медичному закладі. Крім того, на відеозаписі зафіксовано те, що ОСОБА_1 пропонував працівникам поліції неправомірну вигоду.
Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку, а тому доводи апелянта в цій частині є безпідставними.
Доводи апелянта про те, що місцевим судом не допитано свідка ОСОБА_2 , який міг вказати на незадовільний стан здоров`я ОСОБА_1 та відсутність в нього ознак алкогольного сп`яніння є неспроможними, оскільки ОСОБА_1 ставиться у вину не керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому перебування чи не перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння не є предметом доказування в даній справі.
Також, доводи апелянта про те, що він тривлий час хворіє на серцево-судинні розлади нічим не підтверджені, а тому є неприйнятними.
Крім того, вживання апелянтом лікарських засобів також не є предметом доказування в даній справі, однак слід зазначити, що згідно інструкції для медичного застосування лікарських засобів (настойка глоду, барвалол, корвалол), на які посилається апелянт, вказані препарати здатні впливати на швидкість реакції при керуванні автотранспортом або іншими механізмами, і у відповідності до вимог п.2.5, п.2.9.б. Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у хворобливому стані, у стані стомлення, а також перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу, та водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за що також передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.
Згідно даних відеозапису, ОСОБА_1 ознайомлено зі змістом протоколу, запропоновано надати свої пояснення, останній поставив свій підпис без будь-яких зауважень, а тому апеляційним судом не встановлено порушень вимог КУпАП під час складання адміністративних матеріалів щодо ОСОБА_1 , які б слугували підставою для скасування оскаржуваної постанови.
Інструція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та КУпАП не передбачають обов`язку поліцейського предявляти особі сертифікат відповідності, свідоцтво про повірку приладу «Drager» та оформляти направлення на проходження огляду на стан сп`яніння, у разі відмови водія від проходження такого огляду. Крім того, сам апелянт не вимагав пред`явлення таких документів про що свідчить відеозапис.
Згідно ч.2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. В даному випадку матеріали відеозапису долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, а тому залучення двох свідків є необов`язковим.
Під час апеляційного розгляду захисник Пилипенко Р.Б. вказував на те, що в матеріалах справи міститься клопотання трудового колективу про передачу матеріалів щодо ОСОБА_1 на розгляд трудового колективу, яке не було розглянуто судом першої інстанції, однак воно не підлягає до задоволення, оскільки відповідно до ч.1 ст. 21 КУпАП матеріали щодо осіб, які вчинили адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, не можуть бути передані на розгляд трудовому колективу.
З огляду на викладене, вважаю, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно. Вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії за ч.1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно. Тому твердження апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними.
З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження по справі - відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Постанову Придніпровського районного суду м.Черкаси від 26 липня 2022 року про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка