ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3194/22 Справа № 183/6438/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Городецький Д. І. Суддя у 2-й інстанції - Пищида  М. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2022 року                                                                м. Дніпро
       Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
        головуючого – Пищиди М.М.
        суддів – Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.
        за участю секретаря судового засідання – Піменової М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини, -
                                В С Т А Н О В И Л А:
       У вересні 2021 року позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини.
       Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 11 грудня 2015 року Соборним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області був зареєстрований шлюб між нею і відповідачем, актовий запис № 1175.
       Вона та відповідач є батьками дитини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
       Згідно рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2021 року у справі № 183/5861/20 шлюб між нею і відповідачем був розірваний.
       Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, незважаючи на те, що є працездатним, фізично здоровим, не має на утриманні інших дітей, а тому може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини в твердій грошовій сумі.
       В зв`язку з наведеним, в позовній заяві ОСОБА_2 просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 5 000,00 грн щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття.
       Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини — задоволено.
       Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 5 000,00 грн, щомісяця, починаючи з 13 вересня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.
       Вирішено питання щодо судового збору.         
Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду змінити в частині визначення розміру аліментів та зменшити його з 5 000 грн до 1 500 грн.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції було неповно та неправильно встановлено деякі обставини, що мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження і оцінки наданих суду доказів.
Зазначає, що він не має можливості сплачувати аліменти у визначеному судом розміру. 
       Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за потрібне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного.
       Судом встановлено, що 11 грудня 2015 року Соборним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області між сторонами зареєстрований шлюб, актовий запис № 1175, який рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2021 року розірваний.
       Встановлено, що позивач та відповідач є батьками дитини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 1173 від 13 грудня 2017 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 13 грудня 2017 року.
       Встановлено, що дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні.
       Задовольняючи позовні вимоги та стягуючи з відповідача аліменти на утримання дитини суд першої інстанції виходив з того, що відповідач може надавати матеріальну допомогу, у визначеному розмірі, дитині, яка її потребує.
       Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини. Проте, з висновком суду щодо визначеного розміру аліментів, який підлягає стягненню на користь позивача, колегія суддів не погоджується, з наступних підстав.
       Декларацією прав дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначено, що дитина повинна зростати в умовах турботи.
       Відповідно до ст. 18, ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789ХІІ (78912) та набула чинності для України27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
       Частинами 2,3 ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року (з наступними змінами та доповненнями), передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.
       Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
       Адаптуючи названі міжнародні норми до законодавства України, в Конституції України та ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
       Як роз`яснено в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
       Відповідно до ст. 141 СК України та зазначеної Конвенції з прав дитини, батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо дитини, не залежно від того чи перебувають вони у шлюбі між собою, що в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів своєї дитини.
       Згідно зі ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом із яким проживає дитина
       Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
       Суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що аліменти повинні бути стягнуті з урахуванням прийняття участі в утриманні дитини обох батьків. Проте, при визначенні розміру аліментів, судом не враховано положень ст. 182 СК України.
       Згідно ст. ст. 12, 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
       Згідно зі ст. 76, 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
       Як передбачено ч. 4 ст. 81 ЦПК України, рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
       Судом першої інстанції не враховано, що обов`язок доведення доводів позовних вимог (розміру аліментів) лежить саме на позивачці. Позивач не надала суду належних та допустимих доказів, таких як довідка про розмір заробітної плати з місця роботи, довідка про доходи, що видається органами Державної фіскальної служби України тощо.
       Відповідачем було надано довідку від 01.12.2021 року № 2 від ФОП ОСОБА_4 про те, що він працює в стоматологічному кабінеті “ Стоматолог-ортодонт” на посаді лікар ортодонт на 0,5 ставки та за період з 03.08.2021 року по 30.11.2021 року його дохід склав 12 000 грн. 
       До апеляційної скарги відповідачем долучено наказ № 33 про припинення трудового договору від 30 листопада 2021 року. Підстава: заява ОСОБА_1 від 30.11.2021 року.
       Згідно Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік», прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 січня – 2100 гривень, з 1 липня – 2201 гривня, з 1 грудня – 2272 гривні.
       Згідно Закону України «Про державний бюджет на 2022 рік», прожитковий мінімум на дітей віком від 6 років: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні.
       Таким чином, колегія суддів вважає, що визначений судом першої інстанції розмір аліментів не відповідає вимогам ст. 182 СК України.
       Суд апеляційної інстанції враховує обставини, що мають істотне значення.
       З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що необхідним і достатнім розміром аліментів для забезпечення гармонійного розвитку дитини є 2 100 грн щомісяця, який є не меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
       За таких обставин, рішення суду підлягає зміні шляхом зменшення розміру стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 5 000 грн до 2 100 грн щомісяця, який підлягає щорічно індексації відповідно до закону, починаючи стягнення з 13 вересня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.
       Визначений розмір аліментів є об`єктивним з огляду на вимоги закону щодо прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відповідає встановленим судом обставинам справи, наданим доказам та вимогам СК України.
       На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 — задовольнити частково.
        Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2021 року в частині розміру стягнутих аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , — змінити, зменшити розмір аліментів з 5 000 грн до 2 100 грн щомісяця, який підлягає щорічно індексації відповідно до закону, починаючи стягнення з 13 вересня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.
       Судді: