ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2991/22 Справа № 208/3811/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Похваліта С. М. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.	

                                        ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2022 року                        Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:
головуючого - Куценко Т.Р., 
суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.,
за участю секретаря - Заворотного К.Я., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою
                ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
               Товариства з обмеженою відповідальністю «АВС-Формула»,
на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19 січня 2022 року про закриття провадження у справі за позовом  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «АВС-Формула» до Кам"янської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «Ангрегом Україна», Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання рішення міської ради про надання у користування земельної ділянки на умовах оренди незаконним та його скасування, визнання договору оренди землі недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, -       

ВСТАНОВИЛА: 
У травні 2021 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та Товариство з обмеженою відповідальністю «АВС-Формула» звернулися до суду з позовом, який уточнювався, до Кам"янської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «Ангрегом Україна», Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, на предмет визнання рішення міської ради про надання у користування земельної ділянки на умовах оренди незаконним та його скасування, визнання договору оренди землі недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки.
Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19 січня 2022 року закрито провадження за відсутністю предмету спору.
В апеляційних скаргах апелянти посилаються на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, оскільки на момент розгляду заяви представника ТОВ "Агрегом-Україна" про закриття провадження у справі на підставі ч.2 ст. 255 ЦПК України суд першої інстанції підготовче провадження не закривав та розглянув зазначену заяву у підготовчому засіданні, що суперечить положенням ст. 200 ЦПК України.
18 квітня 2022 року, на виконання ст. 360 ЦПК України, представник ТОВ "Агрегом Україна" подав відзив на апеляційні скарги, в якому зазначив, що судом розглянута його заяви про закриття провадження у справі за відсутності предмету спору з дотриманням процесуальних норм закону та за наявності всіх підстав для закриття провадження за ч.2 ст. 255 ЦПК України, просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, а в задоволенні апеляційних скарг апелянтів - відмовити.
Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Закриваючи провадження в даній справі суд першої інстанції керувався положеннями ч.2 ст. 255 ЦПК України, яка передбачає, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.
При цьому в ухвалі суду, яка оскаржується, зазначено про розгляд заяви про закриття провадження у справі в судовому засіданні.
Проте з цим колегія суддів не може погодитись, з огляду на наступне.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. 
Так, ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 серпня 2021 року у справі відкрито загальне провадження з призначенням підготовчого засідання на 28 жовтня 2021 року (а.с.132а).
Також, у відповідності до матеріалів справи, підготовче засідання у справі призначалось і на 22 листопада 2021 року, 22 грудня 2021 року та 19 січня 2022 року.
Колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції підготовче провадження не закривалось та така ухвала суду в матеріалах справи відсутня.
Зазначене суперечить висновкам, викладеним у постанові ВС КЦС від 20 вересня 2021 року у справі №638/3792/20 провадження № 61-3438сво21.
Так, в вищенаведеній постанові ВС КЦС зазначено, що згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
       Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
       Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.
       Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.
       Цивільним процесуальним законом чітко розмежовано підготовче провадження із проведенням підготовчого засідання, його особливості, строки проведення (Глава 3 Розділу III "Позовне провадження") та розгляд справи по суті із проведенням судового засідання (Глава 3 вказаного розділу).
       Статтею 196 ЦПК України передбачено, що для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.
       Положеннями статті 189 ЦПК України визначено, що завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.
       Таким чином, підготовче судове провадження - це стадія судового процесу, в якій з`ясовується предмет спору, позовні вимоги, заперечення на позовні вимоги, склад учасників судового процесу, вирішення відводів, характер спірних правовідносин та інших дій, які будуть слугувати для правильного і безперешкодного розгляду справи пo суті, іншими словами, це важлива складова судочинства, що спрямована на створення умов для правильного, безперешкодного та своєчасного розгляду справи по суті.
       Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання. Підготовче засідання є формою підготовчого провадження, яка полягає у вчиненні судом та учасниками судового процесу відповідних процесуальних дій.
       Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України. Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.
       Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.
       Поняття "юридичного спору" має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття "спір про право" (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини  і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття "спору про право" має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.
       За таких обставин закриття провадження з підстав, передбачених пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України, можливо лише в судовому засіданні, а не при проведенні підготовчого судового засідання, оскільки згідно зі статтею 200 ЦПК України, а саме її частиною четвертою, закриття провадження можливо на цій стадії процесу з двох підстав, це: відмова від позову, визнання позову та укладення мирової угоди, визначених статтями 206, 207 ЦПК України.
       У постановах Верховного Суду у складі колегії суддів: Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі № 456/647/18, провадження № 61-2018св19; Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19, провадження № 61-1807св20; Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09 вересня 2020 року у справі № 750/1658/20, провадження № 61-9658св20 зазначено, що закриття провадження у справі через відсутність предмета спору можливе лише за умови, якщо предмет спору відсутній під час пред`явлення позову.
       Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
       Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.
       Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.
       Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.
       З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.
       Відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 13/51-04, провадження № 12-67гс19, прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами, у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у випадку припинення існування предмета спору, якщо між сторонами, у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.
       З огляду на підхід, який Велика Палата Верховного Суду застосувала у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 13/51-04, провадження № 12-67гс19, колегія суддів відступила від висновку, сформульованого у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів: Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 456/647/18, провадження № 61-2018св19; Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19, провадження № 61-1807св20; Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09 вересня 2020 року у справі № 750/1658/20, провадження № 61-9658св20, конкретизувавши цей висновок так, що закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України можливе, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення.
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду визначив, що закриття провадження можливо на стадії підготовчого провадженнія з двох підстав, це: відмова від позову, визнання позову та укладення мирової угоди, визначених статтями 206, 207 ЦПК України (частина четверта 200 ЦПК України), а закриття провадження у справі в підготовчому засіданні через відсутність предмета спору на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України, не ґрунтується на законі.
       За таких обставин, колегія суддів приймає до уваги доводи апеляційних скарг апелянтів та вважає, що підстав для закриття провадження у справі в рамках підготовчого провадження, при розгляді заяви про закриття провадження у зв`язку із відсутністю предмету спору, у суду першої інстанції не було. 
       При цьому доводи представника ТОВ "Агрегом Україна" зводяться до заперечень по суті спору, що на даному етапі оскарження апелянтами не заявлено.
При наявних порушеннях процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду підлягає скасуванню, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
керуючись ст.ст.367, 374, 379, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «АВС-Формула» - задовольнити.
Ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19 січня 2022 року - скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий:                                                                Т.Р. Куценко 
Судді:                                                                        Е.Л. Демченко                                                                                        М. О. Макаров