ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1000/22 Справа № 175/3509/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Озерянська Ж.М. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2022 року                        Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:
Головуючого – Куценко Т.Р. 
суддів: Демченко Е.Л., Макаров М.О. 
за участю секретаря – Заворотного К.Я. 
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу 
за апеляційною скаргою 
                ОСОБА_1 , 
                ОСОБА_2 ,

на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Вакуленко Світлана Олександрівна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Небосенко Олена Анатоліївна про визнання недійсною довіреність, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, зобов`язання скасувати державну реєстрацію, визнання права власності на нерухоме майно, витребування майна із чужого незаконного володіння, - 
       
                                       ВСТАНОВИЛА: 

       У вересні 2019 року позивач ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом, та після уточнення позовних вимог просила суд:
- визнати недійсною довіреність видану 27.01.2016 року ОСОБА_1 , який діяв від імені ОСОБА_3 , на підставі довіреності від 24 квітня 2015 року, ОСОБА_4 про передоручення повноважень бути представником бути представником ОСОБА_3 , посвідчену 27.01.2016 року приватним нотаріусом ДМНО Вакуленко С.О., зареєстрований в реєстрі за № 98; 
- визнати недійсним договір купівлі - продажу земельної ділянки площею 0,1405 га, що розташована АДРЕСА_1 , кадастровий номер 1221455400:01:012:0646, укладений 09 березня 2016 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , посвідчений Приватним нотаріусом ДМНО Вакуленко С.О., реєстровий номер 345; 
- зобов`язати Центр надання адміністративних послуг Дніпровської райдержадміністрації Дніпропетровської області скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно записи про: 
а) право власності на земельну ділянку, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 875644112214, розташований за адресою АДРЕСА_1 , площею 0,1405, кадастровий номер 1221455400:01:012:0646 зареєстроване за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, виданого 09 березня 2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Вакуленко С.О., реєстровий номер 345 (номер запису про право власності 13702296) та на підставі договору про розірвання договору купівлі-продажу земельної ділянки від 05 лютого 2019 року, посвідченого 05 лютого 2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Небосенко О.А за реєстровим № 123 (номер запису про право власності 30195533); 
б) право власності на житловий будинок (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1508018612214) з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстроване за ОСОБА_2 13.03.3018 року на підставі Повідомлення про початок виконання будівельних робіт № ДП 061180510424 від 20 лютого 2018 р., та Декларації про готовність об`єкта до експлуатації № ДП 141180710030 від 12 березня 2018 року, виданих Відділом державного архітектурно-будівельного контролю Обухівської селищної ради, номер запису про право власності 25270362 та на підставі договору про розірвання 07 лютого 2019 року договору купівлі-продажу житлового будинку від 05 лютого 2019 року, посвідченого 05 лютого 2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Небосенко О.А за реєстровим № 122 (номер запису про право власності 30195271); 
- визнати за ОСОБА_3 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, об`єкт житлової нерухомості загальною площею (кв.м.) 290,2, житлова площа (кв.м.) 70,3. Опис: житловий будинок літ.А-1, надбудова літ.а-1, надбудова літ. а(1)-1, лазня літ.Б., погріб літ.В, вхід в погріб літ.в, гараж літ.Г, споруди № 1-4, за адресою: АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці кадастровий номер 1221455400:01:012:0646, реєстраційний номер 875644112214, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарський будівель і споруд (присадибна ділянка), площа 0,1405 га; 
- витребувати житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами та земельну ділянку кадастровий номер 1221455400:01:012:0646, площею 0,1405 га. розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 . Стягнути з відповідачів на її користь судові витрати. /т.1 а.с. 8-19, т.2 а.с. 169-171/.
       В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3 посилається на те, що з 01 липня 2011 року вона була власником земельної ділянки АДРЕСА_1 , на якій вона в період з 2011 по 2014 роки побудувала домоволодіння 100% готовності. У зв`язку з початком в 2014 році захвату території України та існування загрози захвату території Дніпропетровської області, вона прийняла рішення продати належне їй нерухоме майно та переїхати мешкати в Грузію, для чого 24 квітня 2015 року видала довіреність на ім`я ОСОБА_1 , якою уповноважувала ввести в експлуатацію та зареєструвати на її ім`я збудоване домоволодіння, отримати правовстановлюючі документи та продати належну їй нерухомість. Протягом 2016-2019 років ОСОБА_1 повідомляв їй, що майно не продається, ціни на нерухомість знижуються. З метою отримати об`єктивну інформацію щодо свого майна, влітку 2019 року звернулась в Україні до адвоката та 01 серпня 2019 року отримала Інформацію з Державного земельного кадастру та Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з яких їй стало відомо, що земельна ділянка 09 березня 2016 року продана ОСОБА_2 , який 12 березня 2018 року ввів збудований нею житловий будинок в експлуатацію та зареєстрував право власності на своє ім`я. Також їй стало відомо, що договір купівлі-продажу земельної ділянки був укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , який діяв на підставі довіреності від 27 січня 2016 року про передовіру наданих нею ОСОБА_1 повноважень по довіреності від 24 квітня 2015 року, в той час, коли оригінал довіреності від 24 квітня 2015 року, який, нібито, був втрачений ОСОБА_1 , втратив силу з моменту видачі 03 листопада 2015 року ОСОБА_1 приватним нотаріусом дублікату наданої нею довіреності, що мав силу оригіналу. Позивач зазначає, що грошових коштів за реалізовану відповідачами земельну ділянку та домоволодіння вона не отримувала, про факт продажу земельної ділянки та реєстрацію права власності на житловий будинок на ім`я іншої особи не повідомлялась, в договорі купівлі-продажу ціна земельної ділянки була відповідачами значно занижена та приховано факт розташування на ній новоствореного нерухомого майна 100% готовності для введення в експлуатацію. 
       Позивач зазначає, що довіреність від 27 січня 2016 року про передовіру ОСОБА_1  частини наданих позивачем повноважень на користь  ОСОБА_4  підлягає визнанню недійсною як така, що видана з порушенням вимог діючого законодавства, а також підлягає визнанню недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 09 березня 2016 року, оскільки ОСОБА_4 , який діяв від імені продавця ОСОБА_3  не мав на це належних повноважень. Оскільки відповідач  ОСОБА_2  є братом дружини ОСОБА_4 , який при укладенні договору купівлі-продажу земельної ділянки грошей не платив, знав про наявність розташованого на ній домоволодіння, яке не будував, не купував, надав для введення житлового будинку в експлуатацію завідомо неправдиві документи про будівництво ним цієї нерухомості в період з 20 лютого по 12 березня 2018 року, то він є недобросовісним набувачем, який заволодів майном позивача незаконно. Оскільки новостворений позивачем житловий будинок вже введено в експлуатацію та зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно як окремий об`єкт нерухомого майна, позивач просить суд визнати за нею право власності на нього та витребувати житловий будинок та земельну ділянку з чужого незаконного володіння.  
       Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені частково.
       Визнано недійсною довіреність, видану 27 січня 2016 року ОСОБА_1 , який діяв від імені ОСОБА_3 на підставі Довіреності від 24 квітня 2015 року, ОСОБА_4 про передоручення повноважень бути представником ОСОБА_3 , посвідчену 27 січня 2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Вакуленко С.О., зареєстровану в реєстрі за № 98.
       Визнано недійсним Договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1405 га, що розташована: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 1221455400:01:012:0646, укладений 09 березня 2016 року між ОСОБА_4 , який діяв на підставі довіреності від 27 січня 2016 року від імені ОСОБА_3 , як Продавцем, та ОСОБА_2 , як Покупцем, посвідчений Приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Вакуленко С.О., зареєстрований в реєстрі за № 345.
       Визнано за ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, об`єкт житлової нерухомості загальною площею (кв.м.) 290,2, житлова площа (кв.м.) 70,3. Опис: житловий будинок літ.А-1, надбудова літ.а-1, надбудова літ. а(1)-1, лазня літ.Б., погріб літ.В, вхід в погріб літ.в, гараж літ.Г, споруди № 1-4, за адресою: АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці кадастровий номер 1221455400:01:012:0646, реєстраційний номер 875644112214, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарський будівель і споруд (присадибна ділянка), площа 0,1405 га.
       Витребувано житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами та земельну ділянку кадастровий номер 1221455400:01:012:0646, площею 0,1405 га. розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 .
       В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.
       Стягнуто з ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 судові витрати в сумі 13 447,00 грн. , в тому числі: за подання позовної заяви 12678,60 грн., за забезпечення позову 384,20 грн., за забезпечення доказів 384,20 грн., тобто по 4482 грн. 34 коп. з кожного /т.3 а.с. 206-220/.
       Не погоджуючись з вказаним рішенням,  ОСОБА_2 та ОСОБА_1 через своїх представників подали апеляційні скарги, в яких ОСОБА_1 виклав свою незгоду з розподілом судових витрат при вирішенні спору по суті та просив скасувати рішення суду в частині стягнення з нього судового збору в розмірі 4482,34 грн., з підстав відсутності в його діях порушення майнових прав позивача. ОСОБА_2 , посилаючись на невірно застосовані норми матеріального та процесуального права, помилково визначеність правовідносин між сторонами та не з`ясування судом обставин, які мають істотне значення для вирішення цієї справи, разом з не застосуванням строку позовної давності, який позивач пропустила, що призвело до не правильного висновку суду, просить рішення суду скасувати рішення та ухвалите нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі / т.3 а.с. 246-249, т.4 а.с. 22-33/. 
        ОСОБА_3 24 листопада 2021 року подала відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в якому зазначила, що судом першої інстанції при ухваленні рішення застосовано норми матеріального права ст.ст. 215, 216, 388 ЦК України правомірно, оскільки ці норми регулюють різні правовідносини між сторонами, що є предметом цього спору та висновок суду відповідає дійсним обставинам справи, тому просила залишити апеляційну скаргу ОСОБА_2 без задоволення, а рішення суду — без змін /т.4 а.с. 69-71/. 
       Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, а рішення суду підлягає частковому скасуванню, з наступних підстав.
       Судом встановлено, що ОСОБА_3 була власником земельної ділянки, розташованої за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 0,1405, кадастровий номер 1221455400:01:012:0646 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Михайлець К.О., зареєстрованого в реєстрі за № 1215 та Державного акту на право власності на земельну ділянку сеерії ЯЯ № 027093 від 11.08.2011 року з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд /т.1 а.с. 23-25, 27-28/.
       В період з 2011 року по 2014 рік ОСОБА_3 на належній їй земельній ділянці побудувала житловий будинок, готовий для введення в експлуатацію, що встановлено наступними документами:
- будівельним паспортом на забудову земельної ділянки по АДРЕСА_1 , виданим Відділом регіонального розвитку, містобудування, архітертури та ЖКГ Дніпропетровської райдержадміністрації 16 липня 2012 року, забудовник ОСОБА_3 (Т.1 а.с.50-55);
- договором № КПА 10-11/011 від 01.10.2011 року на придбання целюлозного утеплювача ОСОБА_6 та специфікаціями до нього на суму більше 200 000 грн., пункт призначення вантажу ділянка АДРЕСА_1 (Т.1 а.с.56-58);
- договором Підряду № 090612 від 09 червня 2012 року між Замовником ОСОБА_3 з підрядником ФОП ОСОБА_7 , на виконання робіт та поставку матеріалів по будівництву фундаменту для житлового будинку, проведення комунікацій, будівництво кам`яного та бетонного забора, виготовлення фундаментів під гараж та баню, монтаж міжповерхового покриття, будинку та інше за адресою об`єкта: пос.Кіровський, АДРЕСА_1 . з Актами виконаних робіт за період з липня 2012 року по травень 2013 року, з графічними додатками розташування об`єктів(Т.1 а.с.59-77);
- договором № БУ000000185 від 11 червня 2013 року між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_8 , Специфікацією на замовлення, доставку та монтаж воріт(Т.1 а.с.78-79);
- накладною на придбання ОСОБА_3 21 липня 2013 року в СИЗАМ захисних ролетів та супутного обладнання для встановлення по АДРЕСА_1 (Т.1 а.с.80);
- товарним чеком № 85 від 02 березня 2014 року на придбання ОСОБА_3 на адресу АДРЕСА_1 , сантехніки(а.с.81);
- договором підряду № 10052014 від 10 травня 2014 року між замовником ОСОБА_3 та підрядникома ФОП ОСОБА_9 на проведення робіт з інсталяції систем опалення, водопостачання, вентиляції та кондиціювання на об`єкті заміський котедж за адресою: АДРЕСА_1 (Т.1 а.с.82-89);
- договором № ID4 від липня 2014 року між абонентом ОСОБА_3 та компьютерною мережей D-Ian на надання послуг доступу до мережі Интернет(Т.1 а.с.90);
- технічним паспортом від 10 червня 2014 року на закінчений будівництвом об`єкт за адресою: житловий будинок АДРЕСА_1 , який складається з: літ.А-3 житловий будинок, літ.Б-гараж, літ.В-лазня(Т.1 а.с.100-109);
- договором про надання послуг охорони № 02.04.2015 від 02 квітня 2015 року з Інструкцією по постановці під сигналізацію об`єкта АДРЕСА_1 з додатками(Т.1 а.с.112-121);
- квитанціями про оплату ОСОБА_3 електроєнергії за адресою АДРЕСА_1 , з січня 2015 року(Т.1 а.с.132-142);
- висновком про експертну грошову оцінку домоволодіння, до складу якого входить житловий будинок та надвірні споруди за адресою: АДРЕСА_1 , зробленим за замовлення ОСОБА_3 суб`єктом оціночної діяльності Приватним підприємством «АЖІО», згідно якого станом на 31 липня 2015 року ринкова вартість домоволодіння була 13 411 300,00 грн.(Т.1 а.с.126-131);
       09 березня 2015 року ОСОБА_3 уклала з Агенством нерухомості «Нове місто» Договір про ексклюзивний продаж нерухомості на об`єкт, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . (т.1 а.с.122-125).
       24 квітня 2015 року ОСОБА_3 видала довіреність на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_10 , з правом передовіри, посвідчену приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Стадник І.Л., за реєстром № 635, якою уповноважила вчиняти від її імені всі необхідні дії, спрямовані на введення в експлуатацію та реєстрацію за нею права власності на збудоване домоволодіння, в тому числі отримати свідоцтво про право власності чи інший рівнозначний йому документ, що підтверджує її право власності на відомий представникові об`єкт нерухомості; відчуження належного їй на праві власності рухомого та нерухомого майна(т.1 а.с.29-30).
       Відповідач ОСОБА_1 є зятем позивача ОСОБА_3 (чоловік доньки), що не заперечувалось сторонами в судових засіданнях.
       03 листопада 2015 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Стаднік І.Л. з заявою про видачу дублікату довіреності від 24 квітня 2015 року в зв`язку з втратою оригіналу (т.2 а.с.33), та отримав 03 листопада 2015 року Дублікат довіреності від 24 квітня 2015 року з відміткою «Дублікат, що має силу оригіналу»(т.1 а.с.31-32).
       Згідно Витягу від 03 листопада 2015 року № 29963090 Дублікат довіреності був зареєстрований приватним нотаріусом ДМНО Стаднік І.Л. в Єдиному реєстрі довіреностей 03 листопада 2015 року за реєстраційним номером 43090612(т.1 а.с.33).
       27 січня 2016 року ОСОБА_1 на підставі Довіреності від 24 квітня 2015 року видав відповідачу ОСОБА_4 довіреність, якою передовірив частину наданих йому довірителем ОСОБА_3 повноважень, а саме - бути представником ОСОБА_3 з питань продажу земельної ділянки АДРЕСА_1 , кадастровий номер 1221455400:01:012:0646, та інших питань, пов`язаних з відчуженням земельної ділянки(т.1 а.с.34).
       Користуючись довіреністю від 27 січня 2016 року, ОСОБА_4 , від імені ОСОБА_3 , як продавця, уклав з ОСОБА_2 , як покупцем, договір купівлі-продажу земельної ділянки, що розташована: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 1221455400:01:012:0646(т.1а.с.35-36).
       Договір купівлі-продажу земельної ділянки посвідчений 09 березня 2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Вакуленко С.О., за реєстром № 345. Право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно 09 березня 2016 року за номером 13702296.
       Набувач майна ОСОБА_2 є рідним братом дружини ОСОБА_4 , що підтверджено ОСОБА_4 в судових засіданнях.
       Зареєструвавши за собою право власності на земельну ділянку, ОСОБА_2 20 лютого 2018 року подав до Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Обухівської селищної ради Повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єкта будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд за будівельною адресою: АДРЕСА_2 , з якого вбачається (т.1 а.с.37-39), що за замовленням ОСОБА_2 . Відділом містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства, будівництва та інфраструктури Дніпровської районної державної адміністрації було виготовлено новий будівельний паспорт на житловий будинок № 19-01/18-1 від 19 лютого 2018 року.
       12 березня 2018 року подав до Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Обухівської селищної ради Декларацію про готовність до експлуатації об`єкта (т.1 а.с.40-45), на підставі якої 13 березня 2018 року за ОСОБА_2 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно було зареєстровано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1508018612214, номер запису про право власності 25270362) ( т.1 а.с.46-48).
       27 січня 2016 року ОСОБА_1 , видаючи ОСОБА_4 довіреність, якою передоручав частину наданих йому довірителем ОСОБА_3 повноважень, користувався оригіналом довіреності від 24 квітня 2015 року, яка після видачі її дублікату втратила чинність. Вказана довіреність від 27 січня 2016 року була посвідчена приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Вакуленко С.О., зареєстрована в реєстрі за № 98. 
       Відповідно до частини 1,2 статті 245 ЦК України форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин. Довіреність, що видається в порядку передоручення, підлягає нотаріальному посвідченню, крім випадків, встановлених частиною четвертою цієї статті. 
       Згідно п.п.1, 5, 6 глави 22 "Видача дублікату документа" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595: 1.1. У разі втрати або зіпсування документа, посвідченого або виданого нотаріусом , за письмовою заявою осіб, за дорученням яких. або щодо яких учинялася нотаріальна дія, нотаріусом видається дублікат утраченого або зіпсованого документа. 5.2. дублікати втрачених довіреностей підлягають обов`язковій реєстрації в Єдиному реєстрі довіреностей відповідно до Положення про Єдиний реєстр довіреностей, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 28.12.2006 року № 111/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України28.12.2006 року за № 1378/13252 (зі змінами). 6.1. Дублікат документа повинен містити весь текст посвідченого або виданого документа, оригінал якого вважається таким, що втратив чинність. 6.2. На дублікаті документа робиться відмітка про те, що він має силу оригіналу, і вчиняться посвідчувальний напис. 
       З урахуванням вищевикладеного, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що оригінал виданої ОСОБА_3 довіреності від 24.04.2015 року втратив свою чинність з 03.11.2015 року, а саме з моменту реєстрації її дублікату в Єдиному реєстрі довіреностей і видача наступної довіреності про передовіру повноважень на підставі оригіналу довіреності від 24 квітня 2015 року є таким, що суперечить вимогам діючого законодавства, а тому позовна вимога про визнання недійцсною довіреності від 28 січня 2016 року, виданої ОСОБА_1 про передоручення ОСОБА_4 частини наданих йому довірителем ОСОБА_3 повноважень на підставі довіреності від 24.04.2015 року підлягає задоволенню. 
       Відповідно до ст. 236 ЦК України нікчемний є правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. 
       Згідно статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. 
       Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання його стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу саме в момент вчинення правочину.
       Відповідно до частини третьої статті 215 ЦК України одна із сторін договору або інша заінтересована особа в праві заперечити його дійсність, якщо недійсність правочину прямо не встановлена.
       Також, суд першої інстанції, посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_4 , при укладені з ОСОБА_2 09 березня 2016 року Договір купівлі-продажу земельної ділянки, не мав належних повноважень на вчинення вказаного правочину від імені власника ОСОБА_3 , оскільки діяв на підставі довіреності від 27.01.2016 року виданої з порушенням вимог діючого законодавства, а тому правильно прийшов до висновку, про задоволення позовних вимог про визнання недійсним цього договору. 
       Статтею 203 ЦК України передбачені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
       Також судом першої інстанції встановлено, що на момент укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки був достеменно відомий той факт, що на відчужуваній земельній ділянці розташований житловий будинок, повністю готовий для введення в експлуатацію.
       Набувачем права власності на земельну ділянку ОСОБА_11 договір купівлі-продажу не введеного в експлуатацію житлового будинку або використаних для його будівництва будівельних матеріалів з власником ОСОБА_3 , або її представником ОСОБА_1 , не укладався, грошові кошти за це майно не сплачувалися. 
       За таких обставин, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що дії ОСОБА_4 та ОСОБА_2 при підписанні договору купівлі-продажу земельної ділянки від 09.03.2016 року були спрямовані на переоформлення права власності ОСОБА_3 на іншу особу з метою подальшого безкоштовного отримання у власність розташованого ні цій земельній ділянці домоволодіння, тобто ці дії є незаконними та недобросовісними. 
       Також позивач просила визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який вважала ефективним способом захисту свого права власності, порушеного відповідачами, ці вимоги судом першої інстанції задоволено у повному обсязі. 
       Але колегія суддів не погоджується з таким висновком суду з тих підстав, що на момент видачі ОСОБА_3 довіреності від 24 травня 2015 року ОСОБА_1 вона не мала зареєстрованого права власності на житловий будинок, як новостворене майно, як і не було цього зроблено самим ОСОБА_1 за виданою довіреністю від 24 травня 2015 року. 
       Щодо моменту виникнення права власності на новостворене нерухоме майно встановлені особливості, передбачені ч.2 ст. 331 ЦК України, відповідно до якої право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту прийняття його до експлуатації. 
       Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Систему органів державної реєстрації прав становлять центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної реєстрації прав, та структурні підрозділи територіальних органів Міністерства юстиції України, які забезпечують реалізацію його повноважень та є органом державної реєстрації прав.
       Отже, моментом виникнення права власності на новостворене нерухоме майно є державна реєстрація.
       Суди не повинні заміняти органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування щодо здійснення ними повноважень, встановлених Конституцією та законами України. 
       Таким чином, відновлення права власності ОСОБА_3 на житловий будинок, яке не виникло у неї на час видачі довіреності, шляхом визнання за нею такого права, та враховуючи, що житловий будинок з господарськими спорудами є новоствореним майном, в силу ст. 331 ЦК України, не відповідає вимогам закону.
       А тому рішення суду в цій частині підлягає скасуванню, з відмовою у їх задоволенні. 
       Щодо рішення суду в частині витребування житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами на спірну земельну ділянку з незаконного володіння ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 , колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що вони підлягають задоволенню. 
       Судом визнано недійсним договір купівлі-продажу вищевказаної земельної ділянки укладений між ОСОБА_4 на підставі довіреності, та ОСОБА_2 , таким чином її власником є ОСОБА_3 , також встановлено, що саме ОСОБА_3 побудувала будинок 100% готовності, що підтверджується документально, але не ввела його в експлуатацію, а тому, відповідно до ст. 387 ЦК України  ОСОБА_3 , має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. 
       Задоволення вимоги про витребування майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндікаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника.
       Відповідно, досліджені в судовому засіданні добуті фактичні дані згідно ст.ст. 80, 89 ЦПК України за внутрішнім переконанням колегія суддів визнала достатніми для своїх висновків про просту необережність останнього набувача спірної земельної ділянки і про непряму експропріацію цієї земельної ділянки у позивача за практикою її тлумачення Європейським Судом з прав людини в рішенні від 30 травня 2000 року у справі «Бельведере Альберг`ера проти Італії», за якої у спосіб, не сумісний з правом на повагу своєї власності за ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, позивач де-факто втратила без своєї в тому вини можливість власною волею визначати долю своєї земельної ділянки і новобудови, яку не зареєструвала на своє ім`я, до того ж з позбавленням її фактичного володіння на момент передоручення ОСОБА_1 ОСОБА_4 частини прав, яких позивач наділила його довіреністю від 24 травня 2015 року, з розпорядження, оформлення та продажу її майна, коли з юридичної точки зору примусового відчуження чи припинення її майнових прав не відбулося.
       Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо невірного розподілу судових витрат у справі колегія суддів не приймає до уваги, оскільки порушення прав позивача відповідачем ОСОБА_1 полягає у непрямому сприянні фактичного вибуття власності позивача з її володіння, та є безпосередньо у ланцюгу дій, що призвели до порушення майнового права позивача на мирне володіння річчю, тому в цій частині рішення суду першої інстанції колегія суддів залишає без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.
       Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги ОСОБА_2 , колегія суддів вважає, що порушення норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції мало місце, однак в іншому доводи скарги зводяться до переоцінки доказів та обставин, які встановлені та досліджувались судом першої інстанції, як і застереження про пропуск позивачем строку позовної давності, що судом першої інстанції було досліджено та надано вірну правову оцінку, не потребує додаткових доказів та вивчення колегією суддів, тому апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, а рішення суду частковому скасуванню. 
       Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм процесуального та матеріального права. 
За таких обставин, враховуючи вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню. 
       керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА: 

       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення. 
       Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково. 
       Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2021 року в частині визнання за ОСОБА_3 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою АДРЕСА_1 - скасувати. 
       У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 в цій частині - відмовити. 
       В іншій частині рішення суду залишити без змін. 
       
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. 

Головуючий:                                                        Т.Р. Куценко 

Судді:                                                                Е.Л. Демченко                                                                 
                                                                       М.О. Макаров