Ухвала        
 
08 червня 2022 року
м. Київ
 
справа № 214/6072/20
 
провадження № 61-4629ск22
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на постанову Дніпровського апеляційного суду       від 29 березня 2022 року у справі за позовом  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Дніпропетровської обласної ради про стягнення невиплаченої заробітної плати (доплат) медичним та іншим працівникам, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривогу Рогу Дніпропетровської області від 05 серпня 2021 року позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Дніпропетровської обласної ради (далі - КП «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Дніпропетровської обласної ради) про стягнення невиплаченої заробітної плати (доплат) медичним та іншим працівникам, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2 задоволено частково.
Визнано, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 дійсно являлися у період часу з березня 2020 року до липня 2020 року іншими працівниками, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 та мають право на отримання доплати у розмірі 3 окладів (тарифних ставок) за березень           2020 року відповідно до пункту 1 наказу Міністерства охорони здоров`я України від 02 квітня 2020 року № 768; отримання додаткових доплат у розмірі до 300% заробітної плати посадового окладу (з підвищеннями) з урахуванням передбачених законодавством обов`язкових доплат та надбавок за період часу з квітня 2020 року до липня 2020 року відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 23 березня 2020 року № 246 «Деякі питання оплати праці медичних та інших працівників, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».
Визнано незаконними дії керівника КП «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Дніпропетровської обласної ради Шевченка Р. А. щодо не внесення та не затвердження ОСОБА_1 ,     ОСОБА_2 , які являються іншими працівниками, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 до персонального переліку працівників, яким встановлюється доплата у розмірі 3 окладів (тарифних ставок) за          березень 2020 року відповідно до пункту 1 наказу Міністерства охорони здоров`я України від 02 квітня 2020 року № 768.
Визнано незаконними дії керівника КП «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Дніпропетровської обласної ради Шевченка Р. А. щодо не внесення та не затвердження ОСОБА_1 ,   ОСОБА_2 , які являються іншими працівниками, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 до персонального переліку працівників, яким встановлюється додаткова доплата у розмірі до 300% заробітної плати (посадового окладу (з підвищеннями) з урахуванням передбачених законодавством обов`язкових доплат та надбавок за період часу з квітня    2020 року до липня 2020 року відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 23 березня 2020 року № 246 «Деякі питання оплати праці медичних та інших працівників, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».
Зобов`язано КП «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Дніпропетровської обласної ради здійснити нарахування та виплати ОСОБА_1 , який працює на посаді водія санітарних автотранспортних засобів виїзної бригади екстреної медичної допомоги відокремленого підрозділу Криворізька станція екстреної медичної допомоги КП «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Дніпропетровської обласної ради, а саме:
- доплату у розмірі 3 окладів (тарифних ставок) за березень 2020 року відповідно до пункту 1 наказу Міністерства охорони здоров`я України             від 02 квітня 2020 року № 768;
- щомісячні додаткові доплати у розмірі передбаченому пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 23 березня 2020 року № 246 «Деякі питання оплати праці медичних та інших працівників, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» за період часу з квітня 2020 року до липня         2020 року.
Зобов`язано КП «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Дніпропетровської обласної ради здійснити нарахування та виплати ОСОБА_2 , який працює на посаді водія санітарних автотранспортних засобів виїзної бригади екстреної медичної допомоги відокремленого підрозділу Криворізька станція екстреної медичної допомоги КП «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Дніпропетровської обласної ради, а саме:
- доплату у розмірі 3 окладів (тарифних ставок) за березень 2020 року відповідно до пункту 1 наказу Міністерства охорони здоров`я України              від 02 квітня 2020 року № 768;
- щомісячні додаткові доплати у розмірі передбаченому пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 23 березня 2020 року № 246 «Деякі питання оплати праці медичних та інших працівників, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» за період часу з квітня 2020 року до липня         2020 року.
У задоволенні іншої частини позову відмовлено.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
 
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 29 березня 2022 року апеляційну скаргу КП «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Дніпропетровської обласної ради задоволено.
Рішення Саксаганського районного суду м. Кривогу Рогу Дніпропетровської області від 05 серпня 2021 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відмовлено.
 
У травні 2022 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 29 березня 2022 року з пропуском строку на касаційне оскарження судового рішення, оскільки згідно з поштовим штемпелем на конверті відправлена до Верховного Суду 20 травня 2022 року.
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Згідно із частиною першою та другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
 
Пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України передбачено, що до касаційної скарги додаються, зокрема, докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності.
 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження судового рішення,з посиланням на те, що процесуальний строк пропущено з поважних причин, оскільки повний текст оскаржуваної постанови апеляційного суду він отримав 27 квітня 2022 року в суді апеляційної інстанції, проте доказів на підтвердження цього не надає.
 
Наведені особою, яка подала касаційну скаргу, підстави для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані поважними, оскільки нею не надано доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку. 
ОСОБА_1 не долучено до касаційної скарги доказів, які підтверджують дату отримання копії судового рішення.
 
Крім того, суд касаційної інстанції звертає увагу на те, що ОСОБА_2 не подано до суду касаційної інстанції належних доказів на підтвердження дати отримання копії оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції або доказів на підтвердження порушення апеляційним судом порядку вручення копії судового рішення, передбаченого статтею 272 ЦПК України.
 
Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 272 ЦПК України за заявою учасника справи копія повного судового рішення вручається йому під розписку безпосередньо в суді. Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
 
Отже, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 необхідно подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення та надати докази поважності причин його пропуску в оригіналах або завірені в установленому порядку їх копії, якими можуть бути супровідний лист з оригіналом поштового конверту (зі штрихкодовим ідентифікатором для відстеження поштового відправлення), довідка із суду, поштового відділення зв`язку тощо, або навести інші підстави з відповідними доказами.
 
Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду.
 
Згідно із частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.
 
Також касаційна скарга ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не може бути прийнята судом касаційної інстанції, оскільки в порушення пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України, заявниками у касаційній скарзі не вказано підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
 
Абзацом першим частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Відповідно до абзаців першого, другого пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
 
Як на підстави касаційного оскарження вказаного судового рішення     ОСОБА_1 , ОСОБА_2 посилаються на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України та зазначають про порушення апеляційним судом норм процесуального права, проте не зазначають конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України (частинами першою, третьою статті 411 ЦПК України), що унеможливлює вирішення питання про відкриття касаційного провадження.
 
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадку, якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Частинами першою, третьою статті 411 ЦПК України визначено, що судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо:
1) справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду;
2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і судом касаційної інстанції визнано підстави про відвід обґрунтованими, якщо касаційну скаргу обґрунтовано такою підставою;
3) судове рішення не підписано будь-яким із суддів або підписано не тими суддями, що зазначені в судовому рішенні;
4) судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглянула справу;
5) справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою;
6) судове рішення ухвалено судом з порушенням правил інстанційної або територіальної юрисдикції;
8) суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.
Підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо:
1) суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу; або
2) суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; або
3) суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або
4) суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.
 
Саме по собі посилання у касаційній скарзі на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права без зазначення на обґрунтування випадків (випадка), перелічених у пунктах 1, 2, 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, не є виконанням вимог процесуального закону (пункт 5 частини другої статті 392 ЦПК України) щодо обов`язкового зазначення у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження.
 
Отже, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 необхідно надіслати на адресу суду уточнену редакцію касаційної скарги, в якій повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав) та надіслати копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.
 
Крім того, касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.
 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , посилаючись на положення пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», просять звільнити їх від сплати судового збору за подання касаційної скарги.
 
Пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі, зокрема, у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.
 
Наведені заявниками посилання є безпідставними в частині сплати судового збору за немайнові вимоги щодо: 
- визнання, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 дійсно являлися у період часу з березня 2020 року до липня 2020 року іншими працівниками, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 та мають право на отримання доплати; 
- визнання незаконними дії керівника КП «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Дніпропетровської обласної ради Шевченка Р. А. щодо не внесення та не затвердження ОСОБА_1 ,   ОСОБА_2 , які являються іншими працівниками, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 до персонального переліку працівників, яким встановлюється доплата у розмірі 3 окладів (тарифних ставок) за березень 2020 року відповідно до пункту 1 наказу Міністерства охорони здоров`я України від 02 квітня 2020 року № 768;
- визнання незаконними дії керівника КП «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Дніпропетровської обласної ради Шевченка Р. А. щодо не внесення та не затвердження ОСОБА_1 ,   ОСОБА_2 , які являються іншими працівниками, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 до персонального переліку працівників, яким встановлюється додаткова доплата у розмірі до 300% заробітної плати (посадового окладу (з підвищеннями) з урахуванням передбачених законодавством обов`язкових доплат та надбавок за період часу з квітня   2020 року до липня 2020 року відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 23 березня 2020 року № 246 «Деякі питання оплати праці медичних та інших працівників, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».
 
Ураховуючи наведене, позивачі звільнені від сплати судового збору                        за позовні вимоги щодо стягнення невиплаченої заробітної плати (доплат) медичним та іншим працівникам, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2.
 
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України                   «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року.
 
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір»             (у редакції, чинній на час звернення до суду з позовом) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року,                 в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
 
Станом на 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2 102 грн.
 
Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час звернення до суду з позовом)                 за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
 
Отже, при поданні позову за вимоги немайнового характеру судовий збір повинен був бути сплачений кожним позивачем у розмірі 2 522,40 грн                (2 102 грн * 0,4) * 3 = 2 522,40 грн).
 
Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового 
збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при 
поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми та складає 5 044,80 грн (2 522,40 грн * 200% = 5 044,80 грн).
 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду            у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до                                 ГУК у  м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102, найменування податку, збору, платежу «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
 
Отже, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 5 044,80 грн кожному.
 
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України                       «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату. 
 
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявникам строк для усунення її недоліків.
 
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд
 
УХВАЛИВ:
 
Визнати наведені ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на касаційне оскарження неповажними.
 
У задоволенні клопотання  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги відмовити.
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 29 березня 2022 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникам.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                         Р. А. Лідовець