КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

	

Головуючий у суді першої інстанції: Дзюба О.А.
Єдиний унікальний номер справи № 755/21166/21
Апеляційне провадження № 33/824/1050/2022
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
17 травня 2022 року                                                                                                м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ  Мережко М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 27 січня 2022 року щодо притягнення  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності на підставі ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 27 січня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.
Не погоджуючись із постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. У апеляційній скарзі просить постанову скасувати та закрити провадження у зв`язку із відсутністю в його діях порушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд всебічно не дослідив матеріали справи, не встановив, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає встановленим законом вимогам. Вказує, що суд не дослідив та не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам. Посилається також на те, що суд не надав належну оцінку його поясненням та не допитав заявлених свідків.
В судове засідання до Київського апеляційного суду з`явився ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити із викладених підстав. Пояснив суду, що інший учасник ДТП - ОСОБА_2 відразу після ДТП визнав свою вину, однак, після приїзду поліції став заперечувати. 
Перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги           ОСОБА_1 , вважаю апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з таких підстав.
Як видно із протоколу про адміністративне правопорушення від 27 листопада 2021 року серії ААД №214108, водій  ОСОБА_1  27 листопада 2021 року близько 15 години 10 хвилин в м. Києві по вул. Кибальчича керуючи транспортним засобом «Джип Чероки» д/н НОМЕР_1 не надав переваги в русі транспортному засобу «Вольксваген» НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження транспортних засобів
Своїми діями водій порушив п. 2.3б, 16.5 ПДР України та завдав матеріальних збитків.
Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.
При цьому, Кодексом України про адміністративні правопорушення встановлюється чітка стадійність притягнення особи до відповідальності: виявлення правопорушення, фіксація правопорушення, формування доказової бази (матеріалів справи), розгляд справи про адміністративне правопорушення.
Тобто, після виявлення факту вчинення правопорушення працівник поліції зобов`язаний зібрати належні та допустимі докази такого правопорушення.
Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення від 27 листопада 2021 року серії ААД №214108, складений стосовно ОСОБА_1 ; протокол про адміністративне правопорушення від 27 листопада 2021 року серії ААД №214107, складений стосовно ОСОБА_2 ; схему місця ДТП, долученої до протоколів про адміністративні правопорушення; письмові пояснення учасників ДТП, відібрані працівниками поліції на місці пригоди, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 порушень правил дорожнього руху.
Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку про їх достовірність і допустимість, в той час як вказані апелянтом недоліки не є суттєвими і не можуть вплинути на прийняття рішення.
Отже, апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 порушив п. 2.3б, 16.5 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги не підтверджують відсутність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення та не спростовують встановлені судом першої інстанції обставини, належна оцінка їм надана суддею Дніпровського районного суду м. Києва, з якими апеляційний суд погоджується.
Належних та допустимих доказів на підтвердження пояснень ОСОБА_1 суду не надано. Порушень норм матеріального та процесуального права під час прийняття оскаржуваної постанови судом не встановлено.
За таких обставин суд доходить висновку, що постанова Дніпровського районного суду м. Києва від 27 січня 2022 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі ст. 124 КУпАП є обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні. А відтак, апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд, 
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  - залишити без задоволення.
Постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 27 січня 2022 року щодо притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Суддя Київського                   
апеляційного суду                                                                                          М.В. Мережко