Постанова
Іменем України                                        
 
16 червня 2022 року
м. Київ
 
справа № 824/203/21
провадження № 61-20916 ав 21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., Лідовця Р. А.,
 
за участю секретаря судового засідання - Котелянець Н. В.,
 
учасники справи:
заявник (стягувач) - Shandong Kerui Petroleum Equipment Co., Ltd (Шаньдунське Товариство з обмеженою відповідальністю «Кежуйнафтообладнання»);
представник заявника - адвокат Цаль Марина Василівна, 
боржник - публічне акціонерне товариство «Укрнафта»;
 
за участю:
представника заявника -адвоката Цаль Марини Василівни, 
 
розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні Верховного Суду (м. Київ, проспект Повітрофлотський, 28) справу за заявою Shandong Kerui Petroleum Equipment Co., Ltd (Шаньдунське Товариство з обмеженою відповідальністю «Кежуйнафтообладнання») про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 18 лютого 2021 року 
у справі № 150/2019 за позовом Shandong Kerui Petroleum Equipment Co., Ltd (Шаньдунське Товариство з обмеженою відповідальністю «Кежуйнафтообладнання») до публічного акціонерного товариства «Укрнафта» про стягнення 402 300,00 доларів США заборгованості 
за поставлений товар і відшкодування витрат по сплаті арбітражного збору, за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Укрнафта» 
на ухвалу Київського апеляційного суду від 18 листопада 2021 року 
у складі судді Сушко Л. П.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Описова частина 
Короткий зміст вимог заяви
У вересні 2019 року Shandong Kerui Petroleum Equipment Co., Ltd (Шаньдунське Товариство з обмеженою відповідальністю «Кежуйнафтообладнання») (далі - товариство) звернулося до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України (далі - МКАС при ТПП України) з позовом до публічного акціонерного товариства «Укрнафта» (далі - ПАТ «Укрнафта») про стягнення 
402 300,00 доларів США заборгованості за поставлений товар, відшкодування витрат по сплаті арбітражного збору. 
Позовні вимоги обґрунтовувало тим, що між товариством та ПАТ «Укрнафта» 29 січня 2016 року укладено міжнародний контракт 
№ 20/45-МТР з метою поставки товарів, за яким товариство зобов`язалося продати, а ПАТ «Укрната» - купити обладнання відповідно до специфікації. Загальна сума контракту - 402 300,00 доларів США. Товариство виконало свої зобов`язання за контрактом належним чином та у повному обсязі, проте ПАТ «Укрнафта» не виконало свої договірні зобов`язання 
й не виплатило за поставлений товар указану суму.
Рішенням МКАС при ТПП України від 18 лютого 2021 року у справі 
№ 150/2019 позовні вимоги товариства задоволено та стягнуто з ПАТ «Укрнафта» на його користь 402 300,00 доларів США за поставлений товар та 13 246,00 доларів США витрат зі сплати арбітражного збору, а всього -415 546,00 доларів США.
У серпні 2021 року до Київського апеляційного суду, як до суду першої інстанції, надійшла заява товариства про визнання та надання дозволу 
на виконання вказаного рішення МКАС при ТПП України від 18 лютого 
2021 року у справі № 150/2019.
Заява обґрунтована тим, що МКАС при ТПП України повно та всебічно розглянув спір у справі № 150/2019, а його рішення від 18 лютого 2021 року ПАТ «Укрнафта» не оскаржило. 
Разом із цим, рішення МКАС при ТПП України від 18 лютого 2021 року 
у справі № 150/2019 не виконано, ПАТ «Укрнафта» ігнорує його добровільне виконання, хоча у силу закону рішення є обов'язковим до виконання.
З урахуванням наведеного, товариство просило суд заяву задовольнити,  визнати і надати дозвіл на виконання рішення МКАС при ТПП України 
від 18 лютого 2021 у справі № 150/2019 за позовом Shandong Kerui Petroleum Equipment Co., Ltd (Китайська Народна Республіка) до ПАТ «Укрнафта» (Україна) про стягнення компенсації за поставлений товар і відшкодування витрат по сплаті арбітражного збору, видати виконавчий лист на примусове виконання вказаного рішення МКАС при ТПП України від 18 лютого 
2021 у справі №150/2019, а також вирішити питання понесених ним судових витрат.
 
Короткий зміст судового рішення апеляційного суду, ухваленого як судом першої інстанції
Ухвалою Київського апеляційного суду від 18 листопада 2021 року 
заяву Shandong Kerui Petroleum Equipment Co., Ltd (Шаньдунське Товариство з обмеженою відповідальністю «Кежуйнафтообладнання») про визнання 
та надання дозволу на виконання рішення МКАС при ТПП України задоволено. 
Визнано та надано дозвіл на виконання рішення МКАС при ТПП України 
від 18 лютого 2021 року у справі № 150/2019 за позовом Shandong Kerui Petroleum Equipment Co., Ltd (Шаньдунське Товариство з обмеженою відповідальністю «Кежуйнафтообладнання») (Китайська Народна Республіка) до ПАТ «Укрнафта» (Україна) про стягнення 
402 300,00 доларів США заборгованості за поставлений товар 
і відшкодування витрат по сплаті арбітражного збору.
Видано виконавчий лист на примусове виконання рішення МКАС при ТПП України від 18 лютого 2021 року у справі № 150/2019 про стягнення з ПАТ «Укрнафта» на користь Shandong Kerui Petroleum Equipment Co., Ltd (Шаньдунське Товариство з обмеженою відповідальністю «Кежуйнафтообладнання») 402 300,00 доларів США за поставлений товар 
та 13 246,00 доларів США витрат зі сплати арбітражного збору, а всього - 415 546,00 доларів США.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Київський апеляційний суд застосував відповідні положення Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», ЦПК України, Конвенції про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10 червня 1958 року (Нью-Йорк), 
яка набрала чинності для України з 08 січня 1961 року (далі - Нью-Йоркська Конвенція), й зробив висновок про наявність правових підстав для задоволення заяви товариства. 
Судом зазначено про те, що товариство дотрималося визначеного 
статтею 475 ЦПК України трирічного строку на подання заяви про визнання та надання дозволу на виконання вказаного рішення, а до заяви долучено необхідні документи. При цьому справу розглянуто належним складом арбітражного суду. Контракт, який містить арбітражне застереження 
(пункт 8), не оспорювався та недійсним не визнавався. Підстави 
для відмови у визнанні та наданні дозволу на виконання рішення МКАС 
при ТПП України від 18 лютого 2021 року у справі № 150/2019 
у розумінні статті 478 ЦПК України відсутні. Указане рішення набуло законної сили та є обов`язковим для виконання.
Крім того, ПАТ «Укрнафта» не довело, що визнання та виконання арбітражного рішення вплине на суспільні, економічні та соціальні основи діяльності держави Україна або в результаті його виконання будуть вчинені дії, які прямо заборонені законодавством України або заподіюють шкоду суверенітету чи безпеці держави Україна, оскільки спір виник 
між суб`єктами господарювання з договірних правовідносин, а вирішення питання щодо пропуску строку позовної давності не суперечить публічному порядку України.
Київським апеляційним судом враховано правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 30 липня 2018 року у справі № 796/35/2018 (провадження № 61-30843ав18).
 
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
У грудні 2021 року ПАТ «Укрнафта» звернулося до Верховного Суду 
із апеляційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду 
від 18 листопада 2021 року, в якій просить оскаржуване судове рішення скасувати й ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні заяви товариства про визнання та надання дозволу на виконання рішення МКАС 
при ТПП України від 18 лютого 2021 року у справі № 150/2019. 
 
Надходження апеляційної скарги до Верховного Суду та рух справи
Ухвалою Верховного Суду від 17 січня 2022 року клопотання 
ПАТ «Укрнафта» про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення задоволено. Поновлено ПАТ «Укранафта» строк на апеляційне оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 18 листопада 
2021 року. Відкрито апеляційне провадження у вказаній справі. Витребувано з Київського апеляційного суду цивільну справу № 824/203/21. Надіслано іншим учасникам справи копію апеляційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснено їм право подати відзив на апеляційну скаргу 
та надано строк для його подання.
Ухвалою Верховного Суду від 14 лютого 2022 року заяву судді Гулька Б. І. про самовідвід задоволено. Відведено суддю Гулька Б. І. за його заявою 
від участі у розгляді вказаної справи. Передано справу № 824/203/21 
для проведення повторного автоматизованого розподілу.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 лютого 2022 року справу призначено судді-доповідачеві: Луспенику Д. Д., судді, які входять до складу колегії: Коломієць Г. В., Лідовець Р. А.
Ухвалою Верховного Суду від 16 лютого 2022 року закінчено підготовчі 
дії у справі та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи. 
 
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу 
Апеляційна скарга ПАТ «Укрнафта» мотивована тим, що Регламент МКАС при ТПП України є частиною арбітражної угоди у цій справі, оскільки включений до арбітражного застереження у контракті шляхом посилання. 
У зв`язку з цим порушення Регламенту МКАС при ТПП України у цій справі прирівнюється до порушення арбітражної угоди між сторонами.
Вказує, що склад арбітражного суду й арбітражна процедура не відповідали угоді між сторонами, а саме: у порушення арбітражного регламенту реєстраційний збір і арбітражний збір були сплачені не позивачем; один 
з арбітрів був призначений з порушенням арбітражного регламенту; позов 
в арбітражі підписаний особою, яка не мала повноважень на вчинення 
цих дій; арбітражне рішення містить висновки з питань, які виходять за межі арбітражної угоди; рішення арбітражу порушує публічний порядок в Україні. Суд не надав указаному правової оцінки, не дослідив наявні 
у матеріалах справи докази.
Крім того, у 2016 році Shandong Kerui Petroleum Equipment Co., Ltd (Китайська Народна Республіка) відступило право вимоги за контрактом на користь страхової компанії China Export and Credit Insurance Corporation, тобто припинило бути стороною укладеного контракту та арбітражного застереження у ньому. Під час арбітражного розгляду Shandong Kerui Petroleum Equipment Co., Ltd (Китайська Народна Республіка) підтвердило, що у 2016 році отримало страхове відшкодування від China Export and Credit Insurance Corporation у правовідносинах з ПАТ «Укрнафта», проте не надало документи, які б могли підтверджувати, що отримане страхове відшкодування не стосувалося контракту.
Тому рішення МКАС при ТПП України містить постанови з питань, 
що виходять за межі арбітражної угоди, оскільки воно ухвалене на користь особи, яка з 2016 року не мала права вимоги за контрактом, який містить арбітражну угоду, а отже, не була стороною такої угоди. Суд повинен був відмовити у задоволенні заяви Shandong Kerui Petroleum Equipment Co., Ltd (Китайська Народна Республіка) про визнання і надання дозволу 
на виконання відповідного рішення МКАС при ТПП України на підставі статті V (1)(с) Нью-Йоркської конвенції, статті 478 ЦПК України.
Зазначає, що суд не перевірив рішення МКАС при ТПП України на предмет наявності/відсутності в арбітражного суду компетенції, що призвело 
до неправильного вирішення справи.
При цьому ПАТ «Укрнафта» заявило клопотання про відмову у задоволенні заяви про визнання і надання дозволу на виконання рішення МКАС 
при ТПП України від 18 лютого 2021 року у справі № 150/2019, оскільки заявник звернувся з такою заявою з пропуском позовної давності. 
У цій частині посилається на постанову Великої Палати Верховного Суду 
від 13 лютого 2019 року у справі № 826/13768/16 (провадження 
№ 11-609апп18). Вважає, що позовна давність складає основу правопорядку в Україні, а також є частиною принципу верховенства права, передбаченого Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), тому арбітражне рішення ухвалено з порушенням позовної давності, що становить порушення публічного порядку України. 
 
Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу 
У лютому 2022 року до Верховного Суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від представника Shandong Kerui Petroleum Equipment Co., Ltd (Шаньдунське Товариство з обмеженою відповідальністю «Кежуйнафтообладнання») - адвоката Цаль М. В., в якому зазначено, 
щоапеляційна скарга не містить обґрунтованих доводів щодо порушення Київським апеляційним судом вимог статті 376 ЦПК України.
Контракт, що містить арбітражну угоду, на підставі якого Shandong Kerui Petroleum Equipment Co., Ltd (Шаньдунське Товариство з обмеженою відповідальністю «Кежуйнафтообладнання») звернулося до арбітражного суду, відсутній в переліку контрактів, за якими, на думку ПАТ «Укрнафта», відбулося страхове відшкодування.
Крім того, ПАТ «Укрнафта» було належним чином повідомлено про арбітражний розгляд справи та брало участь у арбітражному розгляді, подаючи пояснення, клопотання та інші документи, передбачені Регламентом МКАС при ТПП України. Арбітражний розгляд відбувся 
за участі трьох арбітрів відповідно до Регламенту МКАС при ТПП України 
та арбітражної угоди. Про призначення арбітрів сторони були вчасно повідомлені.
Вважає, що МКАС при ТПП України вирішив спір, що передбачений арбітражною угодою та підпадає під її умови, рішення містить постанови 
з питань виключно в межах арбітражної угоди.
Обставини, встановлені відповідним рішенням МКАС при ТПП України, 
не стосуються суспільних, економічних та соціальних основ держави, 
а виникли між двома юридичними особами щодо порушення умов контракту однією зі сторін. Виконання цього арбітражного рішення 
не суперечить публічному порядку України, її незалежності, цілісності, самостійності та недоторканості, конституційним правам, свободам, гарантіям, оскільки воно ухвалено виключно стосовно боржника як окремої юридичної особи та самостійного учасника господарського обороту 
та поширюється тільки на боржника.
 
Фактичні обставини справи
29 січня 2016 року між Shandong Kerui Petroleum Equipment Co., Ltd (Шаньдунське Товариство з обмеженою відповідальністю «Кежуйнафтообладнання») та ПАТ «Укрнафта» укладено міжнародний контракт № 20/45-МТР (а. с. 47-53).
Згідно з пунктами 1.1, 2.1 контракту покупець купує, а продавець продає обладнання відповідно специфікаціям. На кожну поставку сторони підписують специфікації, які є невід`ємною частиною цього Контракту, 
в яких узгоджують моделі, асортимент, кількість, якість та ціни обладнання, умови поставки. 
Загальна сума товару за цим Контрактом становить 402 300,00 
доларів США.
Арбітражним застереженням, що внесено до пункту 8 контракту, сторони визначили, що в процесі розгляду та вирішення спору буде застосовуватися Регламент МКАС при ТПП України (м. Київ). Застосоване право - матеріальне та процесуальне право України. Місце проведення засідання Арбітражного суду - м. Київ (Україна). Мова арбітражного розгляду - російська. До прав та обов`язків сторін застосовується матеріальне право України.
У зв`язку з порушенням ПАТ «Укрнафта» умов контракту, Shandong Kerui Petroleum Equipment Co., Ltd звернулося до МКАС при ТПП України 
з позовом про стягнення заборгованості за поставлений товар 
та компенсацію витрат по сплаті арбітражного збору.
Рішенням МКАС при ТПП України від 18 лютого 2021 року у справі
№ 150/2019 позовні вимоги товариства задоволено та стягнуто з ПАТ «Укрнафта» на користь Shandong Kerui Petroleum Equipment Co., Ltd 
402 300,00 доларів США за поставлений товар, 13 246,00 доларів США витрат зі сплати арбітражного збору, а всього - 415 546,00 доларів США 
(а. с. 5-46).
 
Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
Частиною другою статті 24, частиною другою статті 351 ЦПК України передбачено, що Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних судів, ухвалені ними як судами першої інстанції.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін у справі, перевіривши доводи апеляційної скарги та наявні у справі матеріали, колегія суддів дійшла таких висновків.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
Частиною першою статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують.
Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. 
Положенням пункту 9 частини третьої статті 129 Конституції України 
до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Згідно з частинами першою, другою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади 
і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.
Таким чином, виконання судових рішень є складовою права 
на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції. 
Визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу - це поширення законної сили такого рішення 
на територію України і застосування засобів примусового виконання 
в порядку, встановленому ЦПК України.
Порядок розгляду і вирішення заяви про визнання та надання дозволу 
на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу визначені 
в главі 3 розділу ІХ ЦПК України «Визнання та виконання рішень іноземних судів, міжнародних комерційних арбітражів в Україні, надання дозволу 
на примусове виконання рішень третейських судів».
Надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, якщо місце арбітражу знаходиться на території 
України, здійснюється судом у порядку, встановленому цією главою, 
з особливостями, передбаченими статтею 482 ЦПК України.
Статтею 474 ЦПК України передбачено, що рішення міжнародного комерційного арбітражу (якщо його місце знаходиться за межами України), незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається 
та виконується в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності. У разі якщо визнання 
та виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу залежить 
від принципу взаємності, вважається, що він існує, оскільки не доведено інше. 
Згідно із частиною третьою статті 475 ЦПК України заява про визнання 
і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу подається до апеляційного суду, юрисдикція якого поширюється на місто Київ, протягом трьох років з дня прийняття рішення міжнародним комерційним арбітражем.
За результатами розгляду заяви про визнання і надання дозволу 
на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу суд постановляє ухвалу про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу або про відмову у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу 
за правилами, встановленими цим Кодексом для ухвалення рішення (частина перша статті 479 ЦПК України).
Відповідно до статті 478 ЦПК України та статті 36 Закону України 
«Про міжнародний комерційний арбітраж» суд відмовляє у визнанні 
і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, якщо: 1) на прохання сторони, проти якої воно спрямоване, якщо ця сторона подасть суду доказ того, що, зокрема: в) рішення винесено щодо спору, не передбаченого арбітражною угодою, або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди; проте якщо постанови з питань, охоплених арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, які не охоплюються такою угодою, то та частина арбітражного рішення, яка містить постанови 
з питань, що охоплені арбітражною угодою, може бути визнана і виконана; або г) склад міжнародного комерційного арбітражу або арбітражна процедура не відповідали угоді між сторонами або, за відсутності такої, 
не відповідали закону тієї держави, де мав місце арбітраж; або 2) якщо суд визнає, що, зокрема: б) визнання та виконання цього арбітражного рішення суперечить публічному порядку України.
Згідно зі статтею V Нью-Йоркської конвенції у визнанні і приведенні 
у виконання арбітражного рішення може бути відмовлено на прохання тієї сторони, проти якої воно спрямовано, лише у разі, якщо ця сторона надасть компетентній владі за місцем порушеного клопотання про визнання 
і приведення рішення у виконання докази того, що, зокрема: c) вказане рішення винесено у спорі, не передбаченому або не підпадаючому під дію положень арбітражної угоди або арбітражного застереження в договорі,
або містить висновки з питань, що виходять за межі арбітражної угоди 
або арбітражного застереження в договорі, з тим, однак, що у разі, якщо висновки з питань, охоплених арбітражною угодою або застереженням, можуть бути відокремлені від тих, які не охоплюються такою угодою 
або застереженням, то та частина арбітражного рішення, яка містить висновки з питань, охоплених арбітражною угодою або арбітражним застереженням в договорі, може бути визнана і виконана, або d) склад арбітражного органу або арбітражний процес не відповідали угоді між сторонами або, за відсутності такої, не відповідали закону тієї країни, 
де мав місце арбітраж. У визнанні та приведенні у виконання арбітражного рішення може бути також відмовлено, якщо компетентна влада країни, 
в якій порушується клопотання про визнання і приведення у виконання рішення, дійде висновку, що, зокрема: b) визнання і приведення у виконання цього рішення суперечать публічному порядку цієї країни.
Вирішуючи питання про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, суд не може оцінювати його правильність по суті чи вносити будь-які зміни до його змісту, а перевіряє лише дотримання строків звернення з клопотанням, дотримання вимог процесуального закону щодо його форми і змісту та наявність обставин, 
які можуть бути підставою для відмови в задоволенні заяви.
Тягар доведення наявності підстав для відмови у визнанні і виконанні арбітражного рішення покладається на сторону, яка заперечує проти заяви стягувача.
На вказаному судам наголошено у пункті 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів 
і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України».
Крм того, такий правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду: від 14 січня 2021 року у справі № 824/178/19 (провадження 
№ 61-15459ав20), від 13 січня 2022 року у справі № 824/87/21 (провадження                                 № 22-вк/824/126/2021) (провадження № 61-16378ав21).
У справі, яка переглядається, встановивши, що Shandong Kerui Petroleum Equipment Со., Ltd (Шаньдунське Товариство з обмеженою відповідальністю «Кежуйнафтообладнання») звернулося до суду із заявою про визнання 
та надання дозволу на примусове виконання рішення МКАС 
при ТПП України від 18 лютого 2021 року у справі № 150/2019 у межах встановленого законом строку; заявником долучено до заяви документи, згідно з переліком, передбаченим статтею 476 ЦПК України; на час звернення до суду із заявою про надання дозволу на примусове виконання рішення арбітражного суду це рішення набрало законної сили, було остаточним та підлягало негайному виконанню; боржник був належним чином повідомлений про арбітражний розгляд; контракт, який містить арбітражне застереження, недійсним не визнавався, а рішення прийнято арбітражним судом щодо спору, передбаченого арбітражною угодою, 
суд апеляційної інстанції як суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для визнання рішення міжнародного комерційного арбітражного суду та надання дозволу на його виконання 
й видачу виконавчого листа. Підстав для відмови у задоволенні заяви судом не встановлено.
ПАТ «Укрнафта» брало участь в арбітражному розгляді, було належним чином повідомленим про склад арбітражного суду та дату його формування, не було позбавленим права ознайомитись зі всіма матеріалами арбітражної справи і мало можливість заявити про порушення процедури призначення складу арбітражного суду, якщо вважало, що такі порушення існують.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі 
і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені 
в постановах Верховного Суду.
У постанові Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі                          № 761/5425/16-ц, провадження № 61-8306св18 вказано, що процесуальна поведінка ПАТ «Компанія «Райз», яке реалізувало своє право 
на призначення арбітра, висловлювало заперечення по суті спору під час арбітражного провадження, однак не посилалось на дефекти складу арбітражного суду, а отримавши за результатами арбітражного розгляду невигідне для себе рішення, використало притримані підстави для оскарження у державному суді рішення МКАС при ТПП України, містить ознаки зловживання правом та не відповідає принципу добросовісності.
Апеляційний суд як суд першої інстанції належним чином оцінив поведінку ПАТ «Укрнафта» при арбітражному розгляді справи та обґрунтовано відхилив доводи боржника щодо порушення призначення арбітрів, 
які увійшли до складу арбітражного суду, оскільки ПАТ «Укрнафта» під час арбітражного розгляду справи не посилалося на дефекти складу арбітражного суду.
Доводи апеляційної скарги щодо призначення арбітрів арбітражного спору 
з порушеннями Регламенту МКАС при ТПП України, Закону України 
«Про міжнародний комерційний арбітраж», арбітражної угоди сторін наведеного не спростовують, а тому відхиляються Верховним Судом. 
Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» визначено, що арбітражна угода - це угода сторін про передачу до арбітражу всіх або певних спорів, які виникли або можуть виникнути між ними в зв`язку з будь-якими конкретними правовідносинами, незалежно від того, чи мають вони договірний характер чи ні. Арбітражна угода може бути укладена у вигляді арбітражного застереження в контракті або у вигляді окремої угоди.
Згідно зі статтею II Нью-Йоркської конвенції кожна договірна держава визнає письмову угоду, за якою сторони зобов`язуються передавати 
в арбітраж усі або будь-які спори, що виникли або можуть виникнути між ними в зв`язку з будь-яким конкретним договірним або іншим правовідношенням, об`єкт якого може бути предметом арбітражного розгляду. Термін «письмова угода» включає арбітражне застереження 
в договорі, або арбітражну угоду, що підписана сторонами, або що міститься в обміні листами або телеграмами.
Для чинності арбітражного застереження не має значення, оформлено воно як рукописний текст чи з використанням техніки; важливо, аби була дотримана письмова форма.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 03 березня 2020 року у справі № 920/241/19 зроблено висновок про те, що арбітражна угода має позитивний 
і негативний ефект: вона зобов`язує сторони передавати спори в арбітраж 
і надавати складу арбітражу компетенцію щодо спорів, охоплених арбітражною угодою (позитивний ефект). Якщо виникає спір, який належить до обсягу арбітражної угоди, будь-яка зі сторін може передати його 
на розгляд складу арбітражу. З іншої сторони, арбітражна угода перешкоджає сторонам у спробах вирішити їх спори в суді (негативний ефект). Уклавши арбітражну угоду, сторони визначили інший обов`язковий для них порядок реалізації належних їм прав застосування судових засобів правового захисту, саме у певному (або певних) міжнародному комерційному арбітражеві. Сторона, яка уклала арбітражну угоду, не може ігнорувати такі її умови і замість обраного арбітражу звернутися до суду держави, який був би компетентним вирішити спір у разі неукладення між сторонами такого роду арбітражної угоди. Нью-Йоркська конвенція закріплює підхід здійснення примусового виконання арбітражних рішень 
і арбітражних угод, який ґрунтується на презумпції дійсності 
та автономності арбітражних угод, формальної і матеріально-правової (частина 1 статті II Нью-Йоркської конвенції). Ця презумпція дійсності може бути спростована лише за обмеженим переліком підстав. Принцип автономності арбітражної угоди (separabiliti) свідчить, по-перше, 
що дійсність основного договору в принципі не впливає на дійсність включеної до нього арбітражної угоди і, по-друге, основний договір 
і арбітражна угода можуть бути підпорядковані різним законам. Така автономність арбітражної угоди дає можливість сторонам спірних правовідносин мати гарантію, що спір буде розглянуто у будь-якому випадку саме арбітражем, оскільки наявність арбітражного застереження унеможливлює звернення до державних судових установ. Укладаючи арбітражне застереження, сторони зазвичай передбачають передачу 
до арбітражу будь-яких спорів, у тому числі спорів щодо дійсності самого контракту (якщо такі спори прямо не виключені зі сфери дії арбітражного застереження). У подальшому, якби сторона могла відмовитися від арбітражу і заперечувати компетенцію арбітрів, посилаючись на недійсність контракту, то недобросовісна сторона завжди використовувала би таку можливість для зриву арбітражу. Необхідно враховувати, що принцип автономності арбітражної угоди від основного договору полягає у тому, 
що арбітражна угода та основний договір розглядаються як дві окремі угоди, тому недійсність договору не може бути підставою для автоматичної недійсності арбітражної угоди. За змістом Нью-Йоркської конвенції кожна договірна держава визнає арбітражну угоду, за якою сторони зобов`язуються передавати до арбітражу всі або будь-які суперечки, 
які виникають або можуть виникнути між ними у зв`язку з якими-небудь конкретними договірними або іншими правовідносинами, об`єкт яких може бути предметом арбітражного розгляду. Зазначений обов`язок визнання арбітражної угоди вимагає від суду також тлумачити будь-які неточності 
в тексті арбітражної угоди та розглядати сумніви щодо її дійсності, чинності та виконуваності на користь її дійсності, чинності та виконуваності (принцип імунітету та автономії арбітражної угоди).
У справі, яка переглядається, суд апеляційної інстанції як суд першої інстанції встановив, що арбітражною угодою між сторонами є розділ 8 контракту від 29 січня 2016 року  № 20/45-МТР, укладеного між сторонами, яким передбачено, що всі спори та розбіжності, які можуть виникати 
із контракту або у зв`язку з ним, будуть вирішуватися шляхом переговорів. 
У разі неможливості врегулювання їх дружнім шляхом спори і розбіжності підлягають передачі на розгляд і остаточне вирішення до МКАС 
при ТПП України. Під час розгляду і вирішення спору будуть застосовуватися Регламент МКАС при ТПП України (м. Київ). До прав 
і обов`язків сторін застосовується матеріальне право України. Місце проведення засідань арбітражного суду - місто Київ (Україна). Мова арбітражного розгляду - російська.
Указане арбітражне застереження містить усі необхідні істотні умови, у тому числі визначення арбітражної установи, підстави передачі спору 
на арбітраж, порядок розгляду справи, місце та мову проведення арбітражного розгляду.
ПАТ «Укрнафта» у встановленому законом порядку не оспорювало дійсність арбітражної угоди.
Контракт, який містить арбітражне застереження, недійсним не визнавався та рішення винесено щодо спору, передбаченого арбітражною угодою, 
яка наявна у матеріалах справи, що спростовує відповідні доводи апеляційної скарги.
Крім того, ПАТ «Укрнафта» вказувало, що оскаржене рішення МКАС 
при ТПП України безпосередньо стосується прав та інтересів страховика. Проте Верховним Судом у постанові від 28 квітня 2022 року у справі 
№ 824/204/21, провадження № 61-20335ав21, вирішуючи аналогічний спір між сторонами й надаючи оцінку відповідним доводам ПАТ «Укрнафта, встановлено необґрунтованість доводів про те, що право вимоги перейшло до страхової компанії. За таких обставин колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги у цій частині, так як відсутні підстави вважати, 
що оскаржене рішення арбітражного суду стосується прав та інтересів страховика.
Розгляд справи здійснено МКАС при ТПП України, арбітражний суд визнав себе компетентним розглядати цей спір, арбітражне рішення не містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди, оспорюване арбітражне рішення не стосується прав та інтересів страховика, і ПАТ «Укрнафта» не доведено наявності підстав для скасування арбітражного рішення.
Доводи ПАТ «Укрнафта» зводяться до незгоди з рішенням МКАС 
при ТПП України від 18 лютого 2021 року та встановленими арбітражним судом обставинами, що не може бути правовою підставою для скасування оскаржуваного судового рішення Київського апеляційного суду, 
яке стосувалося визнання та надання дозволу на викнання рішення МКАС 
при ТПП України, а не оскарження рішення арбітражу, а в силу закону рішення є обов'язковим до виконання. 
Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги й про те, що Shandong Kerui Petroleum Equipment Со., Ltd (Шаньдунське Товариство з обмеженою відповідальністю «Кежуйнафтообладнання») звернулося до арбітражного суду з пропуском позовної давності, про застосування якого ПАТ «Укрнафта» заявляло в арбітражному суді, а також, що позовна давність складає основу правопорядку в Україні та є частиною принципу верховенства права, тому визнання та виконання рішення МКАС 
при ТПП України суперечить публічному порядку України. 
Застереження про порушення публічного порядку як підстава для відмови 
у визнанні та наданні дозволу на примусове виконання іноземного арбітражного рішення, є своєрідним механізмом, який закріплює пріоритет державних інтересів над приватними, охороняє публічний порядок держави від будь-яких негативних впливів на нього. Застереження про публічний порядок у міжнародному праві не допускає визнання на території держави рішення арбітражного суду, якщо в результаті його виконання буде вчинено дії, які прямо заборонені законом або заподіюють шкоду суверенітету 
чи безпеці держави.
Під публічним порядком необхідно розуміти правопорядок держави, визначені принципи і засади, які становлять основу існуючого у ній ладу (стосуються її незалежності, цілісності, самостійності й недоторканості 
й основних конституційних прав, свобод, гарантій тощо). Публічний порядок будь-якої держави включає фундаментальні принципи і засади правосуддя, моралі, які держава має намір захистити навіть тоді, коли це не має прямого стосунку до самої держави; правила, які забезпечують фундаментальні політичні, соціальні та економічні інтереси держави; обов`язок держави 
з дотримання своїх зобов`язань перед іншими державами та міжнародними організаціями.
Порушення публічного порядку слід застосовувати як виключну міру для відмови у визнанні та виконанні арбітражного рішення. Особливість застосування категорії публічного порядку на стадії вирішення питання про визнання та виконання арбітражного рішення полягає у тому, що йдеться 
не про те, що правочин, щодо виконання якого виник спір, суперечить публічному порядку (статті 228 ЦК України), не норма іноземного права, застосована арбітражем при вирішенні спору по суті, суперечить публічному порядку України (стаття 12 Закону України «Про міжнародне приватне право»), а саме визнання і виконання арбітражного рішення, ухваленого 
за результатами вирішення спору, суперечить публічному порядку.
У той же час необґрунтована відмова у наданні дозволу на примусове виконання рішення міжнародного комерційного арбітражного суду є свого роду блокуванням рішення і може, у випадку свавільного застосування, носити характер штучного нормативного бар`єру, який з точки зору міжнародного права є недопустимим. Це блокування не тільки 
не відповідатиме цілям міжнародного арбітражу, але й буде порушувати законні права, які це арбітражне рішення може фактично надавати стягувачу в інших державах.
Безпідставна відмова у визнанні та наданні дозволу на примусове виконання на території України арбітражного рішення може порушувати гарантії, передбачені частиною першою статті 1 Першого протоколу 
до Конвенції, становитиме непропорційне втручання у право власності стягувача на присуджені грошові кошти.
Доводи апеляційної скарги про те, що рішення МКАС при ТПП України                     від 18 лютого 2021 року у справі № 150/2019 порушує публічний порядок України є безпідставними, так як у цій справі рішення арбітражу 
не оскаржувалося, а вирішувалося питання його виконання.
Обставини, встановлені рішенням МКАС при ТПП України від 18 лютого 
2021 року, не стосуються суспільних, економічних та соціальних основ держави, а впливають на відносини двох суб`єктів господарювання 
та пов`язані з порушенням умов контракту щодо оплати за поставлений товар, оскільки предметом позову в арбітражному суді було стягнення заборгованості за контрактом.
Таким чином, Київський апеляційний суд зробив правильний висновок 
про те, що у даній справі заявником дотримано строки звернення із заявою, а також вимоги процесуального закону щодо її форми і змісту, а обставини, які могли би бути підставою для відмови у задоволенні заяви про визнання 
і надання дозволу на виконання рішення МКАС при ТПП України 
від 18 лютого 2021 року, передбачені положеннями Нью-Йоркської конвенції, статтею 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» та статтею 478 ЦПК України, відсутні.
До аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові 
від 28 квітня 2022 року у справі № 824/204/21 (провадження 
№ 61-20335ав21), вирішуючи спір між Shandong Kerui Petroleum Equipment Co., Ltd (Шаньдунське Товариство з обмеженою відповідальністю «Кежуйнафтообладнання») та ПАТ «Укрнафта`у подібній справі.
Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, встановивши відсутність підстав для скасування ухвали Київського апеляційного суду від 18 листопада 2021 року, Верховний Суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, 
а оскаржуваної ухвали без змін.
Оскільки апеляційну скаргу ПАТ «Укрнафта» залишено без задоволення, тому підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку 
з розглядом справи в апеляційному порядку, немає. 
Керуючись статтями 24, 351, 368, 375, 381-384 ЦПК України, Верховний Суд 
у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» залишити без задоволення.
Ухвалу Київського апеляційного суду від 18 листопада 2021 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                    Д. Д. Луспеник
                                                                                                Г. В. Коломієць
                                                                                               Р. А. Лідовець