ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"07" червня 2022 р.           Справа№ 920/946/21
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Коробенка Г.П.
суддів:            Кравчука Г.А. 
          Козир Т.П. 
 
 за участю секретаря судового засідання Огірко А.О.
за участю представника(-ів): згідно з протоколом судового засідання від 07.06.2022 розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства "Міськводоканал" Роменської міської ради" на рішення Господарського суду Сумської області
від 10.11.2021 (повний текст складено та підписано 15.11.2021) у справі №920/946/21 (суддя О.Ю. Резніченко) за позовом Державної екологічної інспекції у Сумській області до Комунального підприємства "Міськводоканал" Роменської міської ради" треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: 1) Сумська обласна рада,
2) Роменська міська рада про стягнення 396809,12 грн,

ВСТАНОВИВ:

Державна екологічна інспекція у Сумській області звернулась до Господарського суду Сумської області з позовом до Комунального підприємства "Міськводоканал" Роменської міської ради про стягнення 396809,12 грн збитків, завданих внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства України, а саме: 119042 грн. 74 коп. до спеціального фонду Державного бюджету України, 79 361 грн. 82 коп. до спеціального фонду обласного бюджету Сумської обласної ради, 198404 грн. 56 коп. до спеціального фонду місцевого бюджету Роменської міської територіальної громади, з початковим зарахуванням стягуваної суми на рахунок Конотопської міської територіальної громади.
В обґрунтування позовних вимог Державна екологічна інспекція у Сумській області вказувала, що за результатами проведеної позивачем позапланової перевірки додержання відповідачем вимог природоохоронного законодавства було виявлено факти самовільного водокористування у період з 01.01.2021 по 16.03.2021 включно, а саме: забору підземних вод із застосуванням свердловин та скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти із зворотними водами після загальноміських очисних споруд без дозволу на спеціальне водокористування та скид забруднюючих речовин у поверхневий водний об`єкт річку Сулу після загальноміських очисних споруд з перевищенням нормативів ГДС по завислим речовинам, амонію, БСК 5 , сульфатам, що є порушенням вимог ст.ст. 44, 48, 49, 70, 95 Водного кодексу України та п. 70 Додатку Закону України "Про перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності" та заподіяно шкоду навколишньому природному середовищу. Позивач на підставі Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі в наслідок порушення законодавства про порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища №389 від 20.07.2009 здійснив розрахунок вказаних збитків в загальному розмірі - 396809,12 грн, проте зазначені збитки відповідачем не сплачені, що стало підставою для звернення Державної екологічної інспекції у Сумській області з даним позовом до суду.
У відзиві на позов відповідач проти позову заперечував, просив у задоволенні позовної заяви відмовити, вказуючи про те, що позивачем не доведено існування збитків, спричинених внаслідок діяльності відповідача, а тому обов`язкові умови для покладення на відповідача відповідальності у вигляді відшкодування збитків відсутні. Крім того, зазначив, що відповідач не здійснює скидання недостатньо очищених стічних вод в поверхневий водний об`єкт р. Ільма, оскільки на території Роменського району відсутній вказаний природний водний об`єкт.
Рішенням Господарського суду Сумської області від 10.11.2021 позов Державної екологічної інспекції у Сумській області задоволено частково.
Стягнуто з Комунального підприємства "Міськводокаиал" Роменської міської ради на користь держави в особі Державної екологічної інспекції у Сумській області 122599 грн 60 коп. збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, внаслідок самовільного водокористування та скидання забруднюючих речовин у поверхневий водний об`єкт р. Сулу, а саме: 36779 грн 58 коп. - до спеціального фонду Державного бюджету України, 24519 грн 72 коп. - до спеціального фонду обласного бюджету Сумської обласної ради, 61299 грн ЗО коп. до спеціального фонду місцевого бюджету Роменської міської територіальної громади, з початковим зарахуванням стягнутої суми на рахунок Роменської міської територіальної громади, код бюджетного призначення платежу - 24062100 (грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням природоохоронного законодавства), р/р UA 588999980333189331000018548, код ЄДРПОУ - 37970404, Державне казначейство України (ЕАП).
Стягнуто з Комунального підприємства "Міськводокаиал" Роменської міської ради на користь Державної екологічної інспекції у Сумській області 1838 грн 98 коп. витрат по сплаті судового збору.
У позові в частині стягнення з Комунального підприємства "Міськводокаиал" Роменської міської ради 274210 грн 52 коп. збитків відмовлено.
Витрати по сплаті судового збору у розмірі 4113 грн 16 коп. покладено на позивача - Державну екологічну інспекцію у Сумській області.
Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення збитків в розмірі 122599,60 грн, суд першої інстанції виходив з встановлення ним наявність всіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки, яка виявилась у самовільному заборі і використанні підземних вод та їх подальший скид з перевищенням нормативів ГДС за відсутності дозволу на спеціальне водокористування в період з 01.01.2021 по 16.03.2021; причинного зв`язку між шкодою і протиправною поведінкою відповідача, адже шкода виступає об`єктивним наслідком поведінки відповідача через недотримання вимог природоохоронного законодавства; самої шкоди. Судом відмовлено у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача збитків в сумі 274210 грн 52 коп., у зв`язку з необґрунтованістю розміру шкоди в цій частині.
Не погодившись з прийнятим рішенням, Комунальне підприємство "Міськводокаиал" Роменської міської ради звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, а також порушення судом норм матеріального права та процесуального права. В апеляційній скарзі скаржником викладено обставини, на яких ґрунтуються заперечення на позов, аналогічні тим, які викладено у відзиві на позовну заяву. При цьому, відповідач стверджував, що судом не встановлено усіх елементів складу цивільного правопорушення при вирішенні питання про застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків; відповідач є добросовісним учасником у правовідносинах з державою, ним було вжито усіх можливих у його ситуації заходів щодо отримання спеціального дозволу на користування надрами і не було допущено жодного умислу щодо порушення правил ліцензування, отже вина відповідача в заподіянні збитків відсутня, як і відсутня і його протиправна поведінка.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.05.2022 відкрито апеляційне провадження; призначено до розгляду апеляційну скаргу на 07.06.2022.
В судовому засіданні апеляційної інстанції 07.06.2022 представник відповідача підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, просив суд скаргу задовольнити, скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Представники позивача та третіх осіб в судове засідання не з`явились, про день, час та місце судового розгляду апеляційної скарги КП "Міськводоканал" Роменської міської ради" повідомлені.
Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового акту, дійшов до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - зміні чи скасуванню, виходячи з наступного.
З 06.04.2021 по 16.04.2021 старшими державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Сумської області Шерстюком М.М., Динник О.М. та державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Сумської області Литвином В.М. в присутності керівника суб`єкта господарювання - директора КП "Міськводокаиал" Роменської міської ради Магденко Ю.А. на підставі наказу №196-П від 02.04.2021 проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо додержання відповідачем вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, за результатами якого складений акт № 164/04.
Під час державного нагляду (контролю) виявлено порушення ст.ст. 44, 48, 49, 70, 95 Водного кодексу України та п. 70 Додатку Закону України "Про перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності", зокрема, встановлено факти самовільного водокористування у період з 01.01.2021 по 16.03.2021 включно, а саме: забору підземних вод із застосуванням свердловин та скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти із зворотними водами після загальноміських очисних споруд без дозволу на спеціальне водокористування та скид забруднюючих речовин у поверхневий водний об`єкт річку Сулу після загальноміських очисних споруд з перевищенням нормативів ГДС по завислим речовинам, амонію, БСК 5, сульфатам.
Згідно з даними довідки КП "Міськводокаиал" Роменської міської ради №257 від 12.04.2021 про об`єм піднятої води із артезіанських свердловин №№3,4,5,6,8 Процівського водозабору за період січень-березень (по 16.03.2021 включно) (а.с. 35) відповідачем було забрано із підземних водоносних горизонтів 111763 м.куб. підземних вод, що також не заперечується відповідачем.
Крім того, відповідно до даних журналу лабораторного контролю відомчої лабораторії за період з 27.01.2021 по 15.03.2021 позивачем було встановлено факт наднормативного скиду відповідачем забруднюючих речовин, що підлягають нормуванню згідно із законодавством, зі зворотними водами внаслідок перевищення встановлених нормативів гранично допустимого скиду (ГДС) по завислим речовинам, амонію, БСК 5, сульфатам у водні об`єкти із зворотними водами після загальноміських очисних споруд без дозволу на спеціальне водокористування та скид забруднюючих речовин у поверхневий водний об`єкт річку Сулу.
Дозвіл Державного агентства водних ресурсів України на спеціальне водокористування №23/СМ/49д-21 відповідачем отриманий 17.03.2021; мета водокористування - питні і санітарно-гігієнічні потреби; виробничі потреби; передача води населенню; передача води вторинним водокористувачам; 1. фактичне місце здійснення діяльності (водокористування): 5 свердловин №3, №4, №5, №6, №8 в м. Ромни, р. Ромен, басейн р. Сула; назва та код джерела водопостачання або водокористування, із системи водопостачання (водовідведення) якого отримано воду: Підземний водоносний горизонт 60/ЧЕР/ДНЕПР/0621/0260/Р.РОМЕН; код та назва водогосподарських ділянок, у межах яких знаходяться джерела водопостачання, приймачі зворотних (стічних) та інших вод: М5.1.2.13 - р. Сула від витоку до кордону Сумської та Полтавської областей; 2. Фактичне місце здійснення діяльності (водокористування): Свердловина в м. Ромни, басейн р. Сула; назва та код джерела водопостачання або водокористувача, із системи водопостачання (водовідведення) якого отримано воду: Підземний водоносний горизонт 60/ЧЕР/ДНЕПР/0621/Р.СУЛА; код та назва водогосподарських ділянок, у межах яких знаходяться джерела водопостачання, приймачі зворотних (стічних) та інших вод: М5.1.2.13 - р. Сула від витоку до кордону Сумської та Полтавської областей; 3. Фактичне місце здійснення діяльності (водовідведення): у межах м. Ромни; назва, тип та код приймача зворотних (стічних) вод або водокористувача, до систем водовідведення якого скидаються зворотні (стічні) води: Мережі каналізації 91/ЧЕР/ДНЕПР/0621/Р.СУЛА; код та назва водогосподарських ділянок, у межах яких знаходяться джерела водопостачання, приймачі зворотних (стічних) та інших вод: М5.1.2.13 - р. Сула від витоку до кордону Сумської та Полтавської областей.
Строк дії дозволу з 17.03.2021 по 17.03.2024.
На підставі матеріалів перевірки та Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України № 389 від 20.07.2009 (зі змінами та доповненнями) (надалі - Методика), державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Сумської області здійснено розрахунок збитків, обумовлених самовільним використанням відповідачем підземних вод при відсутності дозвільних документів за період з 01.01.2021 по 16.03.2021, згідно з яким збитки, заподіяні державі становлять 391729 грн 32 коп., а також збитків, обумовлених самовільним скидом КП "Міськводоканал" Роменської міської ради забруднюючих речовин зі зворотними водами в поверхневий водний об`єкт р. Сула за період з 01.01.2021 по 16.03.2021, згідно з яким збитки, заподіяні державі становлять 5079 грн 80 коп.
19.04.2021 позивач звернувся до відповідача з претензіями №20/13-21/Пр про відшкодування нанесених державі збитків, внаслідок самовільного використання відповідачем підземних вод при відсутності дозвільних документів, на суму 391729 грн 32 коп., а також №21/13-21/Пр про відшкодування нанесених державі збитків, внаслідок самовільного скиду недостатньо очищених стічних вод на суму 5079 грн 80 коп.
Відповідач добровільно не відшкодував заподіяної ним державі шкоди в загальному розмірі 396809 грн 12 коп., що стало підставою звернення позивача до суду з позовом про стягнення її розміру у примусовому порядку.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право па захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно із ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
За приписами ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала в зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Відшкодування збитків є однією з форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Разом з цим, загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної майнової шкоди визначено у ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Слід зауважити, що стаття 1166 ЦК України, встановлює загальні правила відшкодування завданої особі недоговірної шкоди так званої "деліктної шкоди". Загальною підставою застосування до правовідносин із завдання шкоди вказаної статті є відсутність договірних відносин між боржником (завдавачем шкоди) та кредитором (потерпілим).
Загальне правило вказаної статті встановлює, що будь-яка майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам або майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала, в повному обсязі.
Отже, для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК України необхідно довести такі факти:
а)          неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, яка не відповідає вимогам закону, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії.
б)          наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права. У правовідносинах, що розглядаються, шкода - це фактично міра відповідальності.
в)          причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавана шкоди.
г)          вина завдавана шкоди, але за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону, обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини.
Тобто, в даному випадку, зважаючи на заявлені позовні вимоги, мова йде про шкоду/збитки, яку завдано саме у зв`язку з недотриманням вимог закону (природоохоронного законодавства) і відповідно в силу прямої вказівки закону настає відповідальність у вигляді шкоди.
Частина 2 ст. 1166 ЦК України, встановлює презумпцію вини завдавана шкоди, що означає, що особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини (у зв`язку із наявністю вини іншої особи або у зв`язку із дією об`єктивних обставин).
Відносини в галузі охорони навколишнього природного середовища України регулюються Законом України "Про охорону навколишнього природного середовища", земельним, водним, лісовим законодавством, законодавством про надра, про охорону атмосферного повітря, про охорону і використання рослинного і тваринного світу та іншим спеціальним законодавством.
Відповідно до статті 38 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" використання природних ресурсів в Україні здійснюється в порядку загального і спеціального використання природних ресурсів. В порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, - на пільгових умовах.
Приписами частини 1 статті 149, статті 151 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання використовують у господарській діяльності природні ресурси в порядку спеціального або загального природокористування відповідно до цього Кодексу та інших законів. Суб`єктам господарювання для здійснення господарської діяльності надаються в користування на підставі спеціальних дозволів (рішень) уповноважених державою органів земля та інші природні ресурси (в тому числі за плату або на інших умовах). Порядок надання у користування природних ресурсів громадянам і юридичним особам для здійснення господарської діяльності встановлюється земельним, водним, лісовим та іншим спеціальним законодавством.
Відповідно до п. 2 частини 2 статті 3 Водного кодексу України підземні води та джерела належать до водного фонду України, а згідно зі ст.ст. 1 , 6 Кодексу України про надра вони є частиною надр.
Отже, підземні води - це природний ресурс із подвійним правовим режимом, а тому, використовуючи підземні води, слід керуватися і водним законодавством, і законодавством про надра.
Відповідно до положень статей 46,           48 Водного кодексу України
водокористування може бути загальним або спеціальним. Спеціальне водокористування - це збір води з водних об`єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Спеціальне водокористування здійснюється фізичними та юридичними особами для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських та інших державних і громадських потреб.
Спеціальне водокористування здійснюється лише за наявності дозволу (пункт 9 частини 1 статті 44 Водного кодексу України).
Відповідно до частини 1 статті 19 Кодексу України про надра, надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу.
Згідно зі статтею 21 Кодексу України про надра, надра у користування для видобування підземних вод (крім мінеральних) і розробки родовищ торфу надаються без надання гірничого відводу на підставі спеціальних дозволів, крім випадків, передбачених статтею 23 цього Кодексу, що видаються після попереднього погодження з Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.
Отже, чинним законодавством передбачено обов`язок отримання господарюючими суб`єктами як дозволу на спеціальне водокористування, так і спеціального дозволу на користування ділянкою надр. При цьому спеціальний дозвіл на користування надрами дає право на видобування підземних вод, а дозвіл на спеціальне водокористування - право на їх використання.
Статтею 23 Кодексу України про надра закріплено право землевласників і землекористувачів у межах наданих їм земельних ділянок без спеціальних дозволів видобувати, зокрема, підземні води для власних господарсько-побутових потреб, нецентралізованого та централізованого (крім виробництва фасованої питної води) господарсько-питного водопостачання, за умови, що продуктивність водозаборів підземних вод не перевищує 300 м3 на добу.
Отже, видобувати підземні води без спеціальних дозволів в обсязі, що не перевищує 300 кубічних метрів на добу, суб`єкти господарювання мають право лише для власних господарсько-побутових потреб. У свою чергу, видобуток підземних вод для здійснення господарської діяльності вимагає отримання спеціального дозволу уповноваженого державою органу.
Чинне законодавство не містить норм, які б тлумачили поняття "господарсько- побутові потреби", проте із системного аналізу приписів глави 11 (спеціальне водокористування для задоволення питних і господарсько-побутових потреб населення), глави 13 (особливості спеціального водокористування та користування водними об`єктами для потреб галузей економіки) Водного кодексу України та приписів глави 2 (надання надр у користування), глави 4 (плата за користування надрами) Кодексу України про надра вбачається, що законодавець відносить господарсько-побутові потреби до потреб населення, натомість, виробничі потреби підприємства охоплюються поняттями "водокористування для потреб галузей економіки" та "промислові потреби" (постанова Верховного Суду України від 01.04.2015 у справі № 922/2610/14).
Статтями 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" та статтями 110, 111 Водного кодексу України встановлено, що порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи зобов`язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень водного законодавства, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України. Притягнення винних у порушенні водного законодавства до відповідальності не звільняє їх від обов`язку відшкодування збитків, завданих ними внаслідок порушення водного законодавства.
Статтею 65 Кодексу України про надра передбачено, що порушення законодавства про надра тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно- правову і кримінальну відповідальність згідно з законодавством України. 42. Відповідальність за порушення законодавства про надра несуть особи, винні зокрема у самовільному користуванні надрами.
Відповідно до статті 67 Кодексу України про надра підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень законодавства про надра, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України.
Порядок визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, встановлено Методикою розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженою наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України № 389 від 20.07.2009 (далі - Методика).
Колегією суддів встановлено, що розрахунок збитків здійснено позивачем відповідно до пункту 9.1 Методики, згідно з яким розрахунок розміру відшкодування збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів за відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), у разі перевищення встановлених у дозволі на спеціальне водокористування лімітів, здійснюється за формулою: Зсам = 5 х W х Тар (грн),
де W - об`єм води, що використана самовільно без дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), у разі перевищення встановлених у дозволі на спеціальне водокористування лімітів, м-3;
Тар - розмір, аналогічний ставці рентної плати за спеціальне використання води, встановленої статтею 255 Податкового кодексу України, на дату виявлення порушення (для поверхневих, підземних, шахтних, кар`єрних та дренажних вод - грн/100 м-3, води для потреб гідроенергетики та рибництва - грн/10000 м-3, води, яка входить до складу напоїв, - грн/м-3). Для води з лиманів Тар аналогічний ставці рентної плати за спеціальне використання поверхневих вод для показника Інші водні об`єкти , встановленої статтею 255 Податкового кодексу України, на дату виявлення порушення.
Позивачем при розрахунку збитків використано ставку рентної плати в сумі 70,1 грн. за 100 куб. метрів у відповідності до пункту 255.5.2 статті 255 Податкового кодексу України за спеціальне використання підземних вод у Сумській області.
Відповідач, у свою чергу, визнає об`єм води, який ним було забрано із підземних водоносних горизонтів у період 01.01.2021 по 16.03.2021 - 111763 м.куб., а також не заперечує факту відсутності спеціального дозволу на водокористування у зазначений період.
У той же час, відповідач стверджує, що його діяльність у період з 01.01.2021 по 16.03.2021 щодо забору підземних вод не призвела до збитків, вказаних у позовній заяві, а також відповідачем заперечується факт його бездіяльності щодо завчасного отримання дозволу на спеціальне водокористування, оскільки відповідачем для виготовлення технічної документації, необхідної для отримання дозволу на спеціальне водокористування, було вжито наступні заходи:
-          6 жовтня 2020 року між відповідачем та ТзОВ "Компанія Центр ЛТД" було укладено договір на розроблення пакету документів, передбачених постановою КМУ від 13.03.2002 №321 "Про затвердження Порядку видачі дозволів на спеціальне водокористування та внесення змін до постанови".
-          03.12.2020 відповідач звернувся до Департаменту захисту довкілля та енергетики із заявою про погодження поточних індивідуальних нормативів використання питної води (далі - ПІТНВПВ), та до сектору у Сумській області Державного агентства водних ресурсів України. 23.12.2020 сектором у Сумській області Державного агентства водних ресурсів України було погоджено ПІТНВПВ. 11.01.2021 Департаментом захисту довкілля та енергетики було відмовлено у погодженні ПІТНВПВ та повернуто матеріали на доопрацювання.
-          Після усунення недоліків вказаних у відмові відповідач 13.01.2021 повторно звернувся до Департаменту захисту довкілля та енергетики із заявою про погодження ПІТНВПВ. 15.01.2021 Департаментом захисту довкілля та енергетики було прийнято рішення погодити ПІТНВПВ.
-          Після погодження ПІТНВПВ уповноваженими органами 20.01.2021 рішенням Виконавчого комітету Роменської міської ради №7 було затверджено Поточні індивідуальні технологічні нормативи використання питної води КП Міськводоканал РМР, погоджені 15.01.2021 Департаментом захисту довкілля та енергетики Сумської облдержадміністрації, та 23.12.2020 сектором у Сумській області Державного агентства водних ресурсів України.
-          09.02.2021 звернувся із запитом до Центральної геофізичної обсерваторії ім. Бориса Срезневського щодо надання фонових концентрацій хімічних речовин у воді р. Сула в Роменському районі Сумської області; відповідь №991-001-290/991-11 булана надана 12.02.2021;
-          10.02.2021 відповідач звернувся з листом про надання інформації по фонову якість води річки Сула, у відповідь було надано протокол №12 від 16.02.2021.
-          11.02.2021 звернувся до Полтавського обласного центру гідрометеорології з запитом про отримання довідки про гідрологічні характеристики р. Сула в районі м. Ромни, 17.02.2021 листом №9916-05/9916-05-26 було надано відповідь.
-          18.02.2021 відповідач звернувся до відділу містобудування та архітектури виконавчого комітету Роменської міської ради про місцезнаходження очисних споруд, відповідь було надано 18.02.2021.
-          23.02.2021 відповідач звернувся з заявою до Центру надання адміністративних послуг у м. Суми для отримання дозволу на спеціальне водокористування. Дана обставина підтверджується описом документів №763594/14.03-08. За результатами розгляду заяви 17.03.2021 уповноваженим органом було прийнято рішення про видачу дозволу на спеціальне водокористування.
Відповідач зазначає, що причиною тривалого виготовлення технічної документації та збору інформації стали обмеження, спричинені карантинними заходами, задля запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID- 19, передбачені постановою КМУ №1236 від 09.12.2020 "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 .
Суд, перевіряючи розрахунок збитків, обумовлених самовільним використанням відповідачем водних ресурсів при відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)) виконаний позивачем, який був здійснений за результатами перевірки відповідача, встановив, що позивачем було застосовано розмір, аналогічний ставці рентної плати за спеціальне використання води, встановленої статтею 255 Податкового кодексу України, на дату виявлення порушення, - 70,1 грн/100 м. куб.
За визначенням, наведеним у п. 14.1.59 п. 14.1. ст. 14 Податкового Кодексу України житлово-комунальні підприємства - суб`єкти господарювання, які безпосередньо виробляють, створюють та/або надають житлово-комунальні послуги (застосовується до розділу IX цього Кодексу).
Згідно зі ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" житлово- комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газопостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.
Відповідно до п. 1 ч.І ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на, крім іншого, комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо).
Частиною 5 ст. 19 наведеного Закону встановлено, що виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення.
Як вірно встановлено місцевим господарським судом, Комунальне підприємство "Міськводоканал" Роменської міської ради є житлово-комунальним підприємством в розумінні ст. 14 Податкового кодексу України та Закону України "Про житлово- комунальні послуги".
Таким чином, розмір, аналогічний ставці рентної плати за спеціальне використання води житлово-комунального підприємства, складає 70,1 грн. за 100 куб. метрів х 0,3, а тому розрахунок відшкодування розраховується за формулою наступним чином:
5 * 111763 * 70,1 * 0,3 / 100 = 1 17519 грн 80 коп.
Отже, сума збитків, обумовлених самовільним використанням відповідачем водних ресурсів при відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)) складає 117519 грн 80 коп.
Відповідно до ч. З ст. 44 Водного кодексу України водокористувачі зобов`язані дотримувати встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин та встановлених лімітів забору води, лімітів використання води та лімітів скидання забруднюючих речовин, а також санітарних та інших вимог щодо впорядкування своєї території.
Згідно зі ст. 95 Водного кодексу України усі води (водні об`єкти) підлягають охороні від забруднення, засмічення, вичерпання та інших дій, які можуть погіршити умови водопостачання, завдавати шкоди здоров`ю людей, спричинити зменшення рибних запасів та інших об`єктів водного промислу, погіршення умов існування диких тварин, зниження родючості земель та інші несприятливі явища внаслідок зміни фізичних і хімічних властивостей вод, зниження їх здатності до природного очищення, порушення гідрологічного і гідрогеологічного режиму вод.
За результатами проведеного позивачем позапланового заходу контролю було встановлено факт скиду відповідачем забруднюючих речовин у поверхневий водний об`єкт річку Сулу після загальноміських очисних споруд з перевищенням нормативів ГДС по завислим речовинам, амонію, БСК 5, сульфатам.
Відповідач у запереченнях, викладених у відзиві на позовну заяву, зазначав, що ним не здійснювалось скидання недостатньо очищених стічних вод в поверхневий водний об`єкт р. Ільма, оскільки на території Роменського району відсутній вказаний природний водний об`єкт.
У судовому засіданні в суді першої інстанції представник позивача пояснив, що під час складання позовної заяви було допущено описку щодо назви водного об`єкту та просив вважати вірною назву р. Сула.
Судом встановлено, що у розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних водним об`єктам (крім морських вод) внаслідок аварійного або самовільного скиду забруднюючих речовин зі зворотними водами зазначено вірну назву водного об`єкту - р. Сула.
Розрахунок збитків, заподіяних водним об`єктам (крім морських вод) внаслідок аварійного або самовільного скиду забруднюючих речовин зі зворотними водами, здійснено позивачем відповідно до пункту 7.3 Методики та визначено за період з 27.01.2021 по 15.03.2021 та відповідно до даних, наведених в журналі лабораторного контролю відомчої лабораторії, згідно з яким збитки державі становлять 5079 грн 80 коп. Вказаний розрахунок є арифметично вірним та відповідає вимогам законодавства.
З огляду на викладене, враховуючи наявність всіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки, яка виявилась у самовільному заборі і використанні підземних вод та їх подальший скид з перевищенням нормативів ГДС за відсутності дозволу на спеціальне водокористування в період з 01.01.2021 по 16.03.2021; причинного зв`язку між шкодою і протиправною поведінкою відповідача, адже шкода виступає об`єктивним наслідком поведінки відповідача через недотримання вимог природоохоронного законодавства; самої шкоди, враховуючи те, що відповідач не довів відсутність своєї вини належними доказами, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими, правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 122599 грн 60 коп., з яких: 117519 грн 80 коп. збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, внаслідок самовільного використанням відповідачем водних ресурсів при відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води), 5079 грн 80 коп. збитків, завданих внаслідок аварійного або самовільного скиду забруднюючих речовин зі зворотними водами.
Позовні вимоги щодо стягнення з відповідача збитків в сумі 274210 грн 52 коп. не підлягають задоволенню з огляду на необґрунтованість розміру збитків в цій частині.
Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006), в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
У даній справі сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.
Відповідно до частини першої статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значения для справи, а також вірно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі судового рішення відсутні.
Оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого господарського суду, скарга задоволенню не підлягає.
Колегія суддів погоджується із здійсненим судом першої інстанції розподілом судових витрат.
Витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги відповідно до статті 129 ГПК України покладається судом на апелянта.
Керуючись ст. ст. 129, 267-270, 273, 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Міськводоканал" Роменської міської ради" залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Сумської області від 10.11.2021 у справі №920/946/21 залишити без змін.
Витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на Комунальне підприємство "Міськводоканал" Роменської міської ради".
           Матеріали справи №920/946/21 повернути Господарському суду Сумської області.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст судового рішення складено та підписано 15.06.2022.

Головуючий суддя                                                            Г.П. Коробенко 

Судді                                                                                Г.А. Кравчук

                                                                                Т.П. Козир