Ухвала
іменем України 
12 травня 2022 року
м. Київ
справа № 686/24996/15
провадження № 51-4560 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого –       ОСОБА_1 , 
суддів:                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 липня 2021 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 28 березня 2022 року за заявою про перегляд вироку Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 червня 2016 року за нововиявленими обставинами щодо нього,
в с т а н о в и в:
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 липня 2021 року в задоволенні заяви захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 червня 2016 року відмовлено.
Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 28 березня 2022 року апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишено без задоволення, а ухвалу судді місцевого суду – без змін.
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у  якій просить переглянути вищевказані судові рішення щодо нього у касаційному порядку.
Перевіривши доводи касаційної скарги та долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів не вбачає підстав для відкриття касаційного провадження з мотивів, наведених у скарзі. 
Відповідно до ч. 2 ст. 459 КПК України нововиявленими обставинами визнаються: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Крім того, відповідно до п. п. 4, 5 ч. 2 ст. 462 КПК України у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду, обґрунтування із посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву, до суду.
Як убачається зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних рішень, захисник засудженого  ОСОБА_4 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із заявою про  перегляд за нововиявленими обставинами вироку Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 червня 2016 року, який залишив вказану заяву без задоволення. Суд першої інстанції надав відповідь на доводи захисника засудженого ОСОБА_4 , вказавши, що зазначені в заяві захисника обставини в розумінні ч. 2 ст. 459 КПК України не є нововиявленими обставинами, оскільки саме посилання на дачу завідомо неправдивих показань потерпілим ОСОБА_6 без підтвердження належними доказами не може бути підставою для скасування вироку за нововиявленими обставинами та не є достатнім для сумнівів у законності остаточного й обов`язкового для виконання судового рішення. 
Апеляційний суд, своєю чергою, обґрунтовано погодився з рішенням суду першої інстанції, який дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні заяви захисника засудженого ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 червня 2016 року.
При цьому колегія суддів апеляційного суду зауважила, що твердження в апеляційній скарзі про те, що 18 серпня 2019 року на підставі заяви ОСОБА_4 про кримінальне правопорушення щодо дачі неправдивих показань ОСОБА_6 були внесені відомості до ЄРДР, але кримінальне провадження було закрито постановою слідчого 20 березня 2020  року у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування, не впливають на законність ухвали місцевого суду. З вказаної постанови вбачається, що в ході досудового розслідування повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України, не вручалось, проведеним комплексом слідчих дій та розшукових заходів встановити достатніх доказів про причетність осіб до вчинення вказаного кримінального правопорушення не представилось за можливе. 
Апеляційний суд зазначив, що наведена постанова не є процесуальним документом, який би підтверджував факт надання потерпілим завідомо неправдивих показань.
До того ж колегія суддів правильно наголосила на тому, що процедура перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами за своєю правовою природою не є повторним розглядом справи по суті, повторною апеляцією чи касацією, вона не передбачає нового встановлення фактичних обставин кримінального провадження та усунення суперечностей у доказах.
На переконання суду касаційної інстанції, підстав для сумніву в правильності таких висновків судів першої та апеляційної інстанції немає. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України.
Крім того, твердження у касаційній скарзі засудженого  ОСОБА_4 про те, що суд апеляційної інстанції не взяв до уваги вимог ст. ст. 75, 76 КПК України щодо недопустимості повторної участі суддів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 і неможливості у зв`язку з цим брати участь у кримінального провадженні також є безпідставними, оскільки у самій касаційній скарзі засудженого не наведено жодних підстав, передбачених вказаними вище нормами кримінального процесуального закону, які би перешкоджали повторній участі вказаних суддів в суді апеляційної інстанції при перегляді судових рішень щодо нього за нововиявленими обставинами. 
Відмовляючи у задоволенні заяви захисника засудженого ОСОБА_4 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції та апеляційний суд, який залишив ухвалу місцевого суду без змін, а апеляційну скаргу засудженого – без задоволення, діяли відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення скарги та вважає, що у відкритті провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 слід відмовити на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України.
Враховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
п о с т а н о в и в:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 липня 2021 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 28 березня 2022 року за заявою про перегляд вироку Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області 
від 14 червня 2016 року за нововиявленими обставинами щодо нього.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:

 
 
ОСОБА_1                                            ОСОБА_2                                                ОСОБА_3