КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                            
       Єдиний унікальний номер справи: 758/7202/20                   Головуючий у суді першої інстанції: Ларіонова Н.М.
       Номер провадження: 22-ц/824/2436/2022                               Доповідач у суді апеляційної інстанції: Коцюрба О.П.

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М       У К Р А Ї Н И
 
03 лютого 2022 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого - Коцюрби О.П.,
суддів: Білич І.М., Слюсар Т.А.,
при секретарі - Качалабі О.О.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 12 серпня 2021 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Московський районний у м. Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції України, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Хоменко Альона Василівна, ОСОБА_2 , Харківська міська рада про встановлення факту родинних відносин, - 
 
В С Т А Н О В И В:
 
В  Подільський районний суд міста Києва звернувся  ОСОБА_1 (далі - заявник, апелянт)  з заявою в порядку окремого провадження, в якій просив встановити факт того, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є однією і тією ж особою та батьком заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
В обґрунтування своїх вимог заявник посилався на те, що згідно свідоцтва про народження, яке складено російською мовою, його батьком є « ОСОБА_4 » (мова оригіналу). Вказав, що  09 листопад 2018 року його батько, який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер, а у свідоцтві про смерть прізвище та ім`я останнього зазначене як « ОСОБА_5 » (українською мовою). При цьому, в інших документах прізвище його батька, українською мовою  зазначалось як « ОСОБА_6 ». 
Крім того, повністю не збігається і написання особового імені батька із по-батькові заявника, оскільки по-батькові заявника записане через апостроф як «В`ячеславович». Після смерті батька, він звернувся за прийняттям спадщини до приватного нотаріуса Харківського МНО Хоменко А.В., яка повідомила про те, що при оформленні спадкових прав можуть виникнути труднощі, оскільки в правовстановлюючих документах на квартиру в АДРЕСА_1 ), власником зазначений « ОСОБА_3», а у свідоцтві про смерть - « ОСОБА_7 », а він (заявник) за документами « ОСОБА_1 ». 
Встановлення факту родинних відносин йому необхідно для звернення до органів ДРАЦС для внесення змін до актового запису про смерть батька та оформлення ним своїх спадкових прав.
Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 12 серпня                   2021 року заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин залишено без розгляду. 
Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі, посилаючись на те, що суд першої інстанції не правильно застосував норми процесуального права та дійшов помилкового висновку про наявність спору, просив ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 12 серпня 2021 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Суд апеляційної інстанції, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги,  вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1   не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Постановлюючи оскаржувану ухвалу, Подільський районний суд міста Києва свої висновки обґрунтовував тим, що квартира АДРЕСА_2 на час розгляду Подільським районним судом м.Києва заяви ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, на праві власності належить ОСОБА_8 , а тому, в даному випадку заявник, навіть в разі встановлення факту родинних відносин в порядку окремого провадження, не отримає свідоцтва про право на спадщину на вищевказану квартиру, в зв`язку з цим, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність спору та залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду.
Колегія  суддів  погоджується  із  такими  висновками  суду  першої  інстанції,  оскільки  вони є законними та відповідають  обставинам  справи.
Так, статтею 293 ЦПК України визначено поняття окремого провадження та перелік справ, які можуть бути розглянуті судом в порядку такого провадження.
Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України)
Відповідно до п. 5 ч. 2  ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Пунктом 1 ч. 1  ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи саме про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
Отже, вимоги заяви про встановлення факту того, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який  помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є однією і тією ж особою не грунтуються на вимогах закону.
Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
З листа Московського РВ ДРАЦС у м.Харкові від 11 березня 2020 року, вих. № 832/04-06, копія якого долучена до заяви вбачається, що представнику ОСОБА_1 було роз`яснено порядок внесення змін до актового запису про смерть та повідомлено про доцільність звернення до суду з питанням внесення змін (зобов`язання відділу внести зміни) до актового запису про смерть № 1266, складеного Відділом на ОСОБА_4 , в частині зміни прізвища померлого з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_6 », доповнення місця народження та місця проживання померлого, з подальшою видачею свідоцтва про смерть його сину - ОСОБА_1 .
Заявник має право в установленому законом порядку звернутись до суду з позовом до Московського РВ ДРАЦС у м. Харкові про зобов`язання внести зміни до вищевказаного актового запису про смерть.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що  встановлення факту родинних відносин ОСОБА_1 необхідно для звернення до органів ДРАЦС щодо внесення змін до актового запису про смерть батька не відповідають вимогам чинного законодавства.
В п. 7 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 вказано, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові, зокрема, для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.
Як було зазначено вище, порядок встановлення фактів в порядку окремого провадження застосовується, зокрема, якщо встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.
Визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів є те, що це не пов`язане з вирішенням спору про право. Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду у справі  № 302/991/19 від 15 квітня 2020 року.
Як зазначив Верховний Суд у даній постанові, під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний.
У вказаній постанові Верховний Суд акцентував, що виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.
Звертаючись до суду, ОСОБА_1 стверджує про те, що встановлення факту родинних відносин йому необхідно для оформлення своїх спадкових прав після смерті батька на квартиру АДРЕСА_2 ..
Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що на даний час в провадженні Комінтернівського районного суду місті Харкова перебуває цивільна справа № 641/4827/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_8 , ОСОБА_2 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 про визнання недійсними довіреності, свідоцтва про право на спадщину за законом та договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 .
Отже, вищевказана квартира на час розгляду Подільським районним судом міста Києва заяви ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, на праві власності належить ОСОБА_8 , а тому в даному випадку заявник, навіть в разі встановлення факту родинних відносин в порядку окремого провадження, не отримає свідоцтва про право на спадщину на вищевказану квартиру.
Аналізуючи вказані обставини, колегія суддів приходить до висновку, що між сторонами існує спір про право (про спадкове майно, яким є зазначена заявником квартира).
За правилами  ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
Отже, колегія суддів вважає, що Подільський районний суд міста Києва правильно встановивши, що у даній справі існує спір про право, дійшов обґрунтованого висновку про залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду, роз`яснивши заявнику його право на звернення до суду у встановленому законом порядку саме з позовом.
Порушення судом першої інстанції   норм процесуального права на які посилається апелянт, при апеляційному розгляді справи колегією суддів не встановлено.
Інших вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б спростовували висновки Подільського районного суду міста Києва та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, апеляційна скарга ОСОБА_1   не містить.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Так як доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не спростовують висновків суду першої інстанції, які відповідають фактичним обставинам справи, апеляційний суд залишає ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 12 серпня 2021 року без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -   
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 12 серпня 2021 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 

Головуючий:                                                                     О.П. Коцюрба

Судді:                                                                                І.М. Білич 

                                                                                           Т.А. Слюсар