П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

_____________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

07 червня 2022 р. Категорія 112010200	м.Одеса	Справа № 420/20965/21	
Головуючий в 1 інстанції: Корой С.М.
час і місце ухвалення: письмове провадження, 
м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача:  Семенюка Г.В.
суддів: Домусчі С.Д. ,  Шляхтицького О.І. 

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області  на рішення  Одеського окружного адміністративного суду від 24 січня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання незаконним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановиВ:

          Позивач, звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просив - визнати незаконним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 951150141113 вiд 21.04.2021 щодо незаконного обмеження розміру пенсії та зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 з 33240 грн.60 коп. до 17690 грн.; - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області виплачувати ОСОБА_1 пенсію у раніше встановленому постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25.06.2020 по справі № 420/1856/20 розмірі, а саме - 33240 гривень 60 копійок щомісячно, починаючи з 01.04.2021 року, мотивуючи його тим, що 04.06.2021 року він отримав лист ГУ УПФ в Одеській області № 8885-8871/С 02/8-1500/21 від 02.06.2021, згідно якого йому надана копія рішення №951150141113 від 21.04.2021 про перерахунок пенсії за результатами якого її розмір зменшено з 01.04.2021 року до 17 690 грн. на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.02.2021 по справі № 420/14074/20, а інформацію щодо подальшої виплати пенсії у раніше встановленому (з 13.12.2019) ГУ ПФУ в Одеській області розмірі 33240 грн.60 коп. щомісячно - не надано. Таким чином, як стверджує позивач, розмір його пенсії був незаконно суттєво зменшений до 17690 грн. шляхом незаконного його перерахунку, а пенсія у раніше встановленому розмірі 33240 грн. 60 коп. не виплачується, що за своєю суттю є звуженням обсягу вже набутих мною прав та обмеженням мого права на соціальний захист. Позивач, вважає, що вказані дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області є протиправними та такими, що грубо порушують вимоги законодавства України та   права, гарантовані Конституцією України.
          Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24 січня 2022 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо виплати позивачу з 01.04.2021 року пенсії у розмірі, що є меншим раніше встановленому. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області виплачувати ОСОБА_1 пенсію у раніше встановленому розмірі, а саме - 33240 гривень 60 копійок щомісячно, починаючи з 01.04.2021 року. У задоволенні решти позовних вимог - відмолено. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454,00 грн.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні вимог позивача відмовити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що задовольняючи позов частково, суд першої інстанції не врахував, що Головним управлінням прийнято рішення № 951150141113 від 21.04.2021 року про перерахунок та виплату пенсії позивачу на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.02.2021 по справі № 420/14074/20 згідно з довідки прокуратури Одеської області № 428 від 16.03.2020, виходячи з розрахунку 60% з обмеженням розміру 10 прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність від середньомісячного заробітку 40 618, 66 грн. Станом на 01.04.2021 розмір пенсії встановлено в сумі 24 371, 19 грн (40 618, 66 грн. - 60%). Позивачу наразі виплачується пенсія в розмірі 18 540, 00 грн. Іншого ні судовими рішенням ні чинним законодавством не передбачено. Рішення суду виконано відповідно до норм чинного законодавства, якими врегульовано здійснення перерахунку пенсії працівникам прокуратури за вислугою років з 13.12.2019.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне:
Судом першої інстанції встановлено, що 23.07.2014 року згідно розпорядження № 15 Управлінням Пенсійного фонду України в Балтському районі Одеської області ОСОБА_1 поставлено на пенсійний облік з 31.01.2011 року як отримувача пенсії, призначеної на підставі ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90 відсотків з середнього заробітку з посади прокурора Балтського району Одеської області з продовженням трудової діяльності (а.с.62).
14.01.2020 року ОСОБА_1 у зв`язку зі збільшенням посадового окладу Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури» на підставі Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року у справі № 7-р(ІІ)2019 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про перерахунок пенсії. До вказаної заяви позивач додав довідку Прокуратури Одеської області від 09.01.2020 року № 18-14вих.20 про отриману заробітну плату за 2018-2019 роки.
24.01.2020 року Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області прийняло рішення № 5 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 , оскільки на даний час на виконання Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року № 7-р(ІІ)/2019 зміни у статтю 86 Закону України «Про прокуратуру» не внесені.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14.04.2020 року по справі №420/1856/20 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , виходячи з розрахунку 90 % від середньомісячного заробітку за два останні роки роботи у розмірі 36933,99 грн. згідно з довідкою Прокуратури Одеської області від 09.01.2020 року № 18-14вих.20, та призначити з 01.01.2020 року пенсію в сумі 33240,59 грн, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області виплачувати ОСОБА_1 пенсію щомісячно без обмеження максимального розміру, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області виплатити ОСОБА_1 різницю в пенсії за минулих 12 місяців.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25.06.2020 року по справі №420/1856/20  скасовано рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2020 року, ухвалено нове судове рішення, яким, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , виходячи з розрахунку 90 % від середньомісячного заробітку за два останні роки роботи згідно з довідкою Прокуратури Одеської області від 09.01.2020 року №18-14вих.20, з 13.12.2019 року без обмеження максимальним розміром пенсії.
Судом встановлено, що на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25.06.2020 по справі № 420/1856/20 з 13.12.2019 пенсію перераховано за довідкою Прокуратури Одеської області від 09.01.2020 №18-14вих,20, виходячи з розрахунку 90% від середньомісячного заробітку 36 934, 00 грн і на 01.08.2020 її розмір становив 33 240, 60 грн (а.с.41, 111).
03.06.2020 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про перерахунок пенсії у зв`язку із підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам.
До заяви додано довідку про заробітну плату від 16.03.2020 року № 428 видану Прокуратурою Одеської області про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій. Згідно з вказаною довідкою, що видана ОСОБА_1 , відповідно до Рішення Конституційного суду України від 13.12.2019 року № 7-р(ІІ)/2019 року та постанови КМУ від 30.08.2017 року № 657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури», розмір заробітної плати, за нормами чинними станом на 06.09.2017 року, за відповідною посадою прокурора району становить 40 618, 66 грн.
11.06.2020 року ГУ ПФУ в Одеській області прийнято рішення     про відмову у перерахунку пенсії. У якості підстави для відмови у перерахунку, в рішенні зазначено, що     призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку із підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам після 13.12.2019 року.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15.02.2021 року по справі №420/14074/21, яке набрало законної сили зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 13.12.2019 року перерахунок та виплату пенсії за вислугою років ОСОБА_1 на підставі довідки прокуратури Одеської області № 428 від 16.03.2020 року про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, з урахуванням раніше проведених виплат.
21.04.2021 року Головним управлінням Пенгсійного фонду України в Одеській області прийнято рішення № 951150141113, яке викладено у протоколі (а.с.43) про перерахунок та виплату пенсії позивачу на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.02.2021 по справі №420/14074/20 згідно з довідки прокуратури Одеської області №428 від 16.03.2020, виходячи з розрахунку 60% від середньомісячного заробітку 40 618,66 грн. з обмеженням розміру 10 прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність.
Судом встановлено, що у відповідь на звернення позивача, 02.06.2021 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області складено лист №8885-8871/С-02/8-1500/21 (а.с.44-45), в якому зазначено, що з 01.04.2021 року розмір пенсії позивача становить 17690 грн.
Таким чином, наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що до 01.04.2021 року позивачу пенсія виплачувалась у розмірі 33 240, 60 грн.
Вважаючи рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 951150141113 від 21.04.2021 незаконним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернулась до суду з даним позовом.
          Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до п. 4 розд. ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у разі якщо внаслідок перерахунку пенсії її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі. Тобто, за загальним правилом, якщо внаслідок перерахунку пенсії її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.
П`ятий апеляційний адміністративний суд не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне:
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Нормативно-правовим актом, який визначає права, принципи, підстави, механізм та умови призначення, перерахунку і виплати пенсії за вислугу років працівникам органів прокуратури був і є Закон України «Про прокуратуру»: до 15 липня 2015 року - Закон № 1789-ХІІ, з цієї дати - Закон України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ (далі - Закон № 1697-VІІ).
Щодо розміру відсотків, який підлягає застосуванню при перерахунку призначеної працівнику прокуратури пенсії, колегія суддів зазначає наступне.
Статтею 50-1 Закону № 1789-ХІІ у редакції, чинній до 01.10.2011, було передбачено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.
Законом України від 08.07.2011 № 3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" у статтю 50-1 Закону № 1789-ХІІ внесено зміни, відповідно до яких пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.
Законом України від 27.03.2014 № 1166-VII "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" у статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ у частинах другій і п`ятій цифри "80" замінено цифрами "70".
Законом України від 28.12.2014 № 76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" у статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ у частинах другій та п`ятій цифри "70" замінено цифрами "60".
За правилами частини вісімнадцятої цієї статті (у редакції, чинній до 01.01.2015) призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачена йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи. З 01.01.2015 умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначалися Кабінетом Міністрів України.
Разом з тим, 15.07.2015 набрав чинності Закон № 1697-VII, відповідно до Розділу ХІІ Прикінцевих положень якого визнано таким, що втратив чинність із набранням чинності цим Законом, зокрема, Закон № 1789-XII, крім, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, що втратили чинність з 15.12.2015.
Так з набранням чинності Законом № 1697-VII пенсійне забезпечення працівників прокуратури регулюється положеннями статті 86, за правилами частин першої, другої якої прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років. Пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.
Згідно з частиною 20 вказаної статті призначені працівникам прокуратури  пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.
Разом з тим, відповідно до частини 1 статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
За загальним правилом норма права діє щодо відносин, які виникли після набрання чинності цією нормою. Тобто до правовідносин застосовується той закон, під час дії якого вони настали.
Згідно з висновками щодо тлумачення змісту статті 58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13.05.1997 № 1-зп, від 09.02.1999 № 1-рп/99, від 05.04.2001 № 3-рп/2001, від 13.03.2012 № 6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до певного юридичного факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.
Таким чином, до правовідносин щодо визначення відсоткового значення розміру пенсії, право на перерахунок якої виникло після набрання чинності Законом № 1697-VII, повинні застосовуватись виключно норми цього Закону, оскільки застережень щодо застосування норми, що визначала розмір місячного заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, Закон № 1697-VII не містить та не встановлює окремого порядку обчислення відсоткового розміру під час перерахунку раніше призначеної пенсії з урахуванням норми Закону № 1789-XII, що визначала розмір місячного заробітку у відсотках та яка діяла на момент призначення пенсії, тобто одночасного застосування норм, які передбачені різними законами.
Такий правовий висновок узгоджується з покладеним в основу Закону № 1697-VII принципом єдності системи прокуратури України, що забезпечується, зокрема єдиним статусом прокурорів, який передбачає однакове матеріальне та соціально-побутове забезпечення, зокрема пенсійне забезпечення прокурорів.
Ураховуючи наведене, розмір відсотків, який враховується під час перерахунку пенсії має бути співмірним із тим, який застосовується під час призначення пенсії працівникам прокуратури. Встановлення різних підходів до порядку обчислення відсоткового розміру під час перерахунку пенсії після набуття чинності Законом № 1697-VII порушує справедливий баланс між інтересами працівників прокуратури, яким пенсія призначається відповідно до цього Закону та тими, яким вона була призначена відповідно до Закону № 1789-XII, ставить у нерівне становище працівників прокуратури, які отримали право на пенсію відповідно до Закону № 1697-VII.
У рішенні Конституційного Суду України від 22.05.2018 N 5-р/2018 зазначено, що положення частини першої статті 22 Конституції України необхідно розуміти так, що при ухваленні нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих конституційних прав і свобод людини, якщо таке звуження призводить до порушення їх сутності.
Колегія суддів зазначає, що гарантією належного пенсійного забезпечення працівників прокуратури є право на безумовний перерахунок розміру пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Таке право за своєю суттю направлене на збільшення розміру виплачуваної працівнику прокуратури пенсії, а гарантія дотримання конституційного права на соціальний захист, зокрема щодо недопущення зменшення такого розміру у випадку перерахунку пенсії, має бути забезпечена виплатою пенсії в раніше встановленому розмірі.
До того ж, слід зазначити, що у постанові від 21 грудня 2021 року у справі № 580/5962/20 Верховний Суд відступив від правової позиції, викладеної зокрема у постанові Верховного Суду від 10 вересня 2021 року у справі № 580/5238/20 у подібних правовідносинах, та сформувати правовий висновок, відповідно до якого до правовідносин щодо визначення відсоткового значення розміру пенсії, право на перерахунок якої виникло після набранням чинності Законом № 1697-VII, повинні застосовуватись виключно норми цього Закону, зокрема частини другої статті 86, якими встановлено, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати працівників прокуратури, а не норма, що визначає розмір місячного (чинного) заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.
З матеріалів справи вбачається, що на момент перерахунку пенсії позивачу стаття 50-1 Закону № 1789-ХІІ відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень Закону № 1697-VII у частині перерахунку пенсії втратила чинність, а тому на спірні правовідносини поширюються положення частини другої статті 86 Закону № 1697-VII, у силу вимог яких пенсія працівникам прокуратури призначається (перераховується) в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати.
Щодо питання застосування при перерахунку пенсії, призначеної працівнику прокуратури відповідно до Закону № 1789-XII, з обмеженням десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, колегії суддів зазначає наступне.
Відповідно до статті 2 Закону № 3668-VI максимальний розмір пенсії або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Закону України "Про прокуратуру", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Цим Законом було внесені зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, положення частини п`ятнадцятої якої викладено в аналогічній редакції.
При цьому абзацом першим пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 3668-VI встановлено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.
Абзацом другим цього пункту визначено, що пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), установленому цим Законом.
Отже, положення пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 3668-VI спрямовані на врегулювання питань, які виникли у зв`язку із застосуванням Закону № 3668-VI стосовно осіб, у яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим Законом перевищував максимальний розмір, а саме - надання права на отримання пенсії у розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії. Водночас з моменту, коли особа набуде право на перерахунок, на розмір її пенсії будуть поширюватися загальні правила щодо обмежень.
Закон № 1789-ХІІ утратив чинність (крім окремих положень, які не стосуються спірних правовідносин) у зв`язку з набранням чинності Законом № 1697-VII, за правилами абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 якого максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Таким чином, з моменту набрання чинності Законом № 1697-VII питання призначення та перерахунку пенсій працівникам прокуратури врегульовувалися нормами цього Закону, зокрема статтею 86, частиною п`ятнадцятою якої були встановлені обмеження пенсії максимальним розміром.
Отже, відповідно до якого пункт 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 3668-VI не скасовує обмеження максимального розміру пенсії, призначеної працівнику прокуратури до набрання чинності цим Законом, а встановлює особливе регулювання щодо застосування такого обмеження до осіб, яким пенсія призначена до набрання чинності Законом № 3668-VI, і в яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим Законом перевищував максимальний розмір. Зокрема, шляхом надання права на отримання пенсії у розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії. Водночас з моменту відповідності розміру пенсії максимальному розміру пенсії, - поширення на її розмір загальних правил щодо обмежень, установлених статтею 50-1 Закону № 1789-ХІІ, а з 14.10.2014 - абзацом шостим частини п`ятнадцятої статті 86 Закону № 1697-VII.
Вказана правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 21 грудня 2021 року у справі № 580/5962/20.
Таким чином, на спірні правовідносини поширюються положення абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 Закону № 1697-VII, які встановлюють обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.
Разом з тим, аналізуючи питання правомірності встановлення таких обмежень, необхідно зазначити, що Конституційний Суд України неодноразово висловлював позицію щодо можливості встановлення обмежень розміру соціальних виплат.
Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної у рішенні від 26.12.2011 № 20-рп/2011, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави.
Аналіз практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) свідчить про те, що, неодноразово висловлюючи правову позицію щодо можливості обмеження розміру соціальних виплат, ЄСПЛ, не заперечуючи право держав зменшувати такий розмір, не сформулював правової позиції щодо достатнього розміру таких соціальних виплат, підкреслюючи водночас необхідність забезпечення прозорості, недискримінаційного характеру відповідних змін, не покладення надмірного тягаря на заявників внаслідок такого втручання держави. Така практика свідчить про достатньо широке "поле" для розсуду, яке ЄСПЛ залишає державам у питаннях соціального забезпечення.
Отже, ЄСПЛ визнає можливість того, що виплати соціального страхування можуть бути зменшені або припинені, однак, розглядаючи питання відповідності таких дій, у кожній конкретній справі ураховує всі відповідні обставини справи і з`ясовує: чи було законним таке втручання, чи переслідувало легітимну мету таке втручання та чи не поклало таке втручання надмірний тягар на особу, якої це стосується.
За аналогічних обставин ЄСПЛ не констатує порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції (справа Valkov and Others v. Bulgaria  (заява № 2033/04); справа Khoniakina v. Georgia (заява № 17767/08)).
Хоча виплати соціального страхування є "майном" у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, однак обмеження максимальним розміром пенсій працівникам прокуратури не може вважатися порушенням їх права володіння цим майном, оскільки такі здійснені державою шляхом введення нових законодавчих положень з метою регулювання політики соціального забезпечення. Встановлені обмеження не є непропорційними та не призводять до порушення сутності пенсійних прав.
Враховуючи вище викладене, позицію Верховного Суду викладену у постановах від 24 червня 2020 року по справі № 580/234/19 та від 21 грудня 2021 року по справі № 580/5962/20, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині скасування обмеження максимальним розміром пенсії позивача у розмірі десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.
Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішенням було неправильно застосовано норми матеріального права, а відтак, відповідно до ст.ст. 315,  ст. 317 КАС України, - оскаржуване Рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення у справі.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області  , - задовольнити.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 січня 2022 року по справі № 420/20965/21, - скасувати.
Прийняти нову постанову, якою у позові ОСОБА_1 ,  - відмовити повністю.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.  

          суддя-доповідача 	 	Семенюк Г.В.	
          судді	    	Домусчі С.Д.    Шляхтицький О.І.