УХВАЛА

30 травня 2022 року 
Київ
справа №813/2781/16
адміністративне провадження №К/9901/35529/19
Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Жука А.В., перевіривши матеріали касаційної скарги Львівської митниці Державної фіскальної служби на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12.08.2019 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2019 у справі №813/2781/16 
за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної фіскальної служби про визнання незаконним та скасування наказу поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Верховного Суду від 28.01.2020 відкрито касаційне провадження за скаргою Львівської митниці ДФС на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року у справі №813/2781/16.
14 квітня 2021 року від відповідача до Верховного Суду надійшли додаткові пояснення, в яких заявлено клопотання про здійснення заміни відповідача - Львівську митницю ДФС її правонаступником - Галицькою митницею Держмитслужби.
В обґрунтування заявленого зазначається, що відповідно до п. 2 постанови Кабінету міністрів України від 02.10.2019 № 858 «Про утворення територіальних органів Державної фіскальної служби» та наказу ДФС України від 25.11.2019 № 30-рг «Про реорганізацію митниць ДФС» з 28 листопада 2019 року розпочато реорганізацію Львівської митниці ДФС.
Вирішуючи питання про можливість задоволення даного клопотання, Верховний Суд зазначає, що, виходячи із даних Єдиного державного реєстру  юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Львівська митниця Державної фіскальної служби знаходиться в стані припинення та не ліквідована, а відтак підстави для заміни відповідача на Галицьку митницю Держмитслужби на стадії касаційного розгляду даної справи відсутні.
З огляду на зазначене, клопотання про здійснення заміни відповідача задоволенню не підлягає. 
За приписами пунктів 2, 3, 5 частини першої статті 340 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя-доповідач в порядку підготовки справи до касаційного розгляду вирішує письмово заявлені клопотання учасників справи, вирішує питання про можливість попереднього розгляду справи або письмового провадження за наявними у справі матеріалами у суді касаційної інстанції, вирішує інші питання, необхідні для касаційного розгляду справи.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 345 КАС України суд касаційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.
У касаційній скарзі Львівської митниці ДФС заявлено клопотання про розгляд справи за участю представника.
Також, у відзиві на касаційну скаргу, сторона позивача заявила клопотання про розгляд справи за участю представника позивача.
Згідно з частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року однією з істотних гарантій справедливого судового розгляду є публічний судовий розгляд.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 26 травня 1988 року в справі "Ekbatani проти Швеціїї" зазначив, що якщо розгляд справи у суді першої інстанції був публічним, відсутність "публічності" при розгляді справи у другій та третій інстанціях може бути виправданою особливостями процедури по цій справі. Якщо скарга стосується виключно питання права, залишаючи осторонь фактичні обставини справи, то вимоги статті 6 Конвенції можуть бути дотримані і тоді, коли заявнику не було надано можливості бути заслуханим у апеляційному чи касаційному суді особисто.
Зокрема, як зазначив Європейський суд з прав людини, це стосується суду тієї інстанції, перед яким не ставиться завдання встановлення фактичних обставин, а лише перевірка правильності застосування норм права.
Відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення     в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
З матеріалів справи встановлено, що судами попередніх інстанцій розгляд даної справи відбувався у відкритому судовому засіданні з повідомленням усіх учасників справи, тобто відбувся її публічний розгляд.
Окрім того, практика Євпропейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 8 грудня 1983 року у справі "Axen v. Germany", заява № 8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року "Varela Assalino contre le Portugal", заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку Євпропейського суду з прав людини, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.
Верховним Судом створено учасникам процесу у даній справі належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів, в яких такий рух описаний. Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України.
Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в касаційній скарзі, запереченні на касаційну скаргу не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників.
Враховуючи наявність клопотань про розгляд вказаної справи за участю сторін та їх представників, враховуючи вимоги пункту 1 частини першої статті 345 КАС України, та відповідну практику Європейського суду з прав людини, розгляд цієї справи можливо провести в порядку письмового провадження за наявними в ній матеріалами без виклику учасників справи.
В порядку, встановленому статтею 340 КАС України, проведені необхідні підготовчі дії з підготовки справи до касаційного розгляду, у тому числі вирішено питання про можливість її розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Керуючись статтями 241, 248, 340, 345 КАС України, Суд, 
УХВАЛИВ:
1. В задоволенні клопотання про здійснення заміни відповідача - Львівську митницю ДФС її правонаступником - Галицькою митницею Держмитслужби відмовити.
2. Підготовчі дії у справі закінчити.
3. Справу призначити до касаційного розгляду у порядку письмового провадження у суді касаційної інстанції за наявними у справі матеріалами, який відбудеться у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. Московська, 8, корп. 5 з 31.05.2022.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

...........................

А.В. Жук,
Суддя Верховного Суду