ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"23" лютого 2022 р.           Справа№ 910/7507/21
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Андрієнка  В.В.
суддів:            Шапрана  В.В. 
          Буравльова  С.І. 
 
секретар судового засідання - Добрицька В.С.
учасники справи:
від позивача: Порхун С.В.
від відповідача: Гріщенко В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВ Імекс"             
на рішення Господарського суду міста Києва від 08.11.2021 
у справі №910/7507/21 (суддя Ковтун С.А.)
за позовом Підприємства з іноземною інвестицією "ОСТ-ВЕСТ ЕКСПРЕС"      
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВ Імекс"            
про зобов`язання вчинити дії

УСТАНОВИВ:

Підприємство з іноземною інвестицією (далі - ПІІ) «Ост-Вест Експрес»    звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «ВВ Імекс»    про зобов`язання виконати інструкції позивача, викладені в перших примірниках вантажних накладних CMR № 379111 та № 379116, а саме: здійснити повернення вантажу на територію України на адресу підприємства з іноземною інвестицією «Ост-Вест Експрес»: Україна, м. Київ, вул. Дніпровська, 1.
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, як перевізник, не виконує вказівки позивача щодо повернення вантажу, який з 02.03.2020 перебуває під митним контролем у митному пункті пропуску Дорогуск, Польща. Вантаж (гербіцид Клетомекс) на підставі договорів-заявок № 14/02 та № 15/02 від 28.02.2020, укладених між позивачем та відповідачем, останній зобов`язався перевезти за маршрутом: Україна, с. Н.Дубечня, Київська область - м. Прушков, Польща. Через відсутність дозволу на ввезення товару для захисту рослин на території Польщі з 02.03.2020 вантажівки разом з товаром знаходяться у вантажній зоні під митним контролем. Позивач стверджує, що ним, як відправником товару, були надані відповідачу нові інструкції, що передбачали повернення вантажу на територію України. Вказівки містяться у наданих відповідачу перших примірниках вантажних накладних CMR № 379111 та № 379116. Водночас, ці інструкції відповідачем не виконані. Нормативно обґрунтовуючи свої вимоги позивач посилається на Конвенцію про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів від 19.05.1956, яка набрала чинності для України 17.05.2007 (далі - Конвенція).        
Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.11.2021 у справі №910/7507/21 позов задоволено повністю. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "ВВ Імекс"    повернути вантаж згідно з міжнародними товарно-вантажними накладними № 379111 та № 379116 на територію України за адресою: м. Київ, вул. Дніпровська 1. Стягнуто на користь позивача 4540 грн судового збору.      
Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що має місце невиконання відповідачем договорів перевезення в редакціях, змінених позивачем в односторонньому порядку. 
Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "ВВ Імекс" 23.12.2021 подало апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 08.11.2021 у справі №910/7507/21 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю. 
В обґрунтування своєї скарги відповідач зазначав, що судом першої інстанції було не вірно установлено відправника вантажу.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.12.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВ Імекс" у справі №910/7507/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Андрієнко В.В. (головуючий суддя), судді Пашкіна С.А., Буравльов С.І. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.01.2022 відкрито апеляційне провадження у справі №910/7507/21 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВ Імекс". Розгляд справи призначено на 23.02.2022.
Позивач у своєму відзиві на апеляційну скаргу просив суд залишити рішення суду першої інстанції без змін, а скаргу відповідача без задоволення.
Розпорядженням керівника апарату суду від 21.02.2022 № 09.1-08/1184/22 у зв`язку із перебуванням судді Пашкіної С.А., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, на лікарняному призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №910/7507/21.
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.02.2022 для розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВ Імекс" у справі №910/7507/21 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Андрієнко В.В., судді Шапран В.В., Буравльов С.І.
Відповідач  у своєму запереченні на відзив просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.02.2022  прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВ Імекс" до провадження у визначеному складі суддів. 
У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).
Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч. 8 ст. 80 ГПК України).
З матеріалів господарської справи убачається наступне, що 28.02.2020 компанія «МАС GmbH», що зареєстрована за законодавством Німеччини та є її резидентом, направила заявку до підприємства з іноземною інвестицією «Ост-Вест Експрес» на перевезення засобів захисту рослин Клетомекс 240 КЕ в кількості 23325 л. з митного складу ПІІ «Ост-Вест Експрес»: Вишгородський район, с. Нижня Дубечня, вул. Кружки-1,    до м. Прушков, Польща. 
Ця заявка надана у зв`язку з відмовою ТОВ «МАК Україна ЛТД» від отримання цього товару, отриманого за контрактом від 20.02.2017 № 2017100/001, укладеного з    компанією «МАС GmbH». Відмова оформлена сторонами контракту (ТОВ «Мак Україна ЛТД» та компанія «МАС GmbH») додатковою угодою № 7 від 20.02.2020.
Саме на виконання    заявки компанії «МАС GmbH» від 28.02.2020, а не договору - доручення № 1496 від 20.03.2017, сторонами за яким є ПІІ «Ост-Вест Експрес» та ТОВ «МАК Україна ЛТД», що закінчився 31.12.2017, 28.02.2020 підприємство з іноземною інвестицією «Ост-Вест Експрес» та товариство з обмеженою відповідальністю «ВВ Імекс» уклали договір - заявку №14/02 та договір - заявку №15/02 про перевезення вантажів за маршрутом: с. Н. Дубечня, Київська область, Україна - м. Пруш Польща.
Згідно з кожною договором-заявкою вантажем є гербіцид Клетомекс вагою до 20 тонн, дата завантаження 29.02.2020, вартість фрахту складає 1200 Євро по курсу НБУ.
У договорах-заявках зазначено, що підприємство з іноземною інвестицією «Ост-Вест Експрес» є відправником вантажу (у реквізитах заявки) та експедитором (у реквізитах для підписання), а товариство з обмеженою відповідальністю «ВВ Імекс» - перевізником.
29.02.2020 на підставі вищевказаних договорів-заявок товар було завантажено два транспортні засоби, державний номер № НОМЕР_1 / НОМЕР_2 та НОМЕР_3 / НОМЕР_4 , та між підприємством з іноземною інвестицією «Ост-Вест Експрес» та товариством з обмеженою відповідальністю «ВВ Імекс» оформлені міжнародні автомобільні накладні (CMR) № 379116 та № 379111.
Відповідно до CMR № 379116 на транспортні засоби з державними номерними знаками № НОМЕР_1 / НОМЕР_2 завантажено 11788 кг гербіциду (13 місць палет), а відповідно до CMR № 379111 на транспортні засоби з державними номерними знаками НОМЕР_3 / НОМЕР_4 завантажено 14336 кг гербіциду (16 місць палет).
У CMR № 379116 та № 379111 у графі «Відправник» зазначено ТОВ «МАК Україна ЛТД». Водночас, ці документи складені підприємством з іноземною інвестицією «Ост-Вест Експрес» і в графі «Підпис та штамп відправника» значиться печатка (штамп) останнього як відправника. Також CMR № 379116 та № 379111 підписані товариством з обмеженою відповідальністю «ВВ Імекс» як перевізником.
29.02.2020, оскільки перевезення вантажу пов`язано з вивезенням його за митну територію України,    здійснено митне оформлення товару, наслідком чого мало місце складання імпортних митних декларацій № UA100340/2020/501389 (стосовно 11788 кг гербіциду, перевезення якого здійснювалось транспортними засобами з державними номерними знаками НОМЕР_1 / НОМЕР_2 ), та UA100340/2020/501388 (стосовно 14336 кг гербіциду, перевезення якого здійснювалось транспортними засобами з державними номерними знаками НОМЕР_3 / НОМЕР_4 ).
02.03.2020 транспортні засоби позивача з вантажем прибули на митний пункт пропуску Дорогуск, Польща. Через відсутність дозволу на ввезення товару    для захисту рослин на територію Польщі з 02.03.2020 вищевказані транспортні засоби перебувають на митному пункті пропуску Дорогуск РL під митним наглядом.    Ці обставини визнаються сторонами а також встановлені рішеннями Господарського суду міста Києва від 22.02.2021 у справі № 910/11766/20 та від 19.05.2021 у справі № 910/3259/21, що набрали законної сили. У цих справах вирішувались вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «ВВ Імекс» до підприємства з іноземною інвестицією «Ост-Вест Експрес» про стягнення коштів за простій транспортних засобів з державними номерними знаками НОМЕР_1 / НОМЕР_2 та НОМЕР_3 / НОМЕР_4 , що завантажені 11788 кг та 14336 кг гербіциду, відповідно, і здійснюють перевезення за договорами-заявками №14/02 і №15/02.
09.04.2021 позивач звернувся до відповідача з листом № 41 (копія листа надіслана засобами електронного зв`язку) про повернення до 13.04.2021 вантажу на територію України через митний пост Ягодин. 
З матеріалів справи убачається, що відповідач відмовився від виконання вимоги позивача, повідомивши цього ж дня (19.04.2021) останнього (лист № 17, копія якого також надіслана засобами електронного зв`язку) про умови такого повернення, якими є наявність:
- письмової інструкції від ТОВ «МАК Україна ЛТД» як відправника товару;
- перших примірники CMR № 379116 та CMR № 379111;
-оформлених митних декларацій;
-зазначення місця доставки;
-інформації про відповідальну особу за митне оформлення вантажу;
-надання нових договорів- заявок.
14.04.2021 позивач надіслав на адресу відповідача лист № 43 від 14.04.2021 з копіями перших примірників вантажних накладних CMR № 379116 та CMR № 379111 з новими інструкціями. Відповідно до цих інструкцій змінено було адресу доставки вантажу, новою адресою є адреса місцезнаходження    митного складу відповідача: м. Київ, вул. Дніпроводська, 1, і зазначено, що перевізник звільняється від відповідальності за будь-які витрати, шкоду і збитки, викликані виконанням цієї інструкції. Вантаж підлягав поверненню    невідкладно. У інструкціях значені реквізити (номери) митних декларацій, які оформлені для митної процедури повернення (ввезення) товару (від 09.04.2021 № UA100000/2021/846246 та UA100000/2021/846463). Інструкції видані з посиланням на підпункт «а» пункту 5 статті 12 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів від 19.05.1956.
Відповідно до листа № 46 від 22.04.2021, який 22.04.2021 позивачем надіслано на адресу відповідача з інструкціями по розпорядженню товаром за договорами-заявками № 14/2 та 15/2 від 28.02.2020, додатками до нього є перші примірники вантажних накладних CMR № 379116 та CMR № 379111, а також попередні декларації, оформлених 09.04.2021 № UA100000/2021/846246 та UA100000/2021/846463. У цих декларація зазначено, що відправником товару є компанія «МАС GmbH», одержувачем - ТОВ «МАК Україна ЛТД»,    а підприємство з іноземною інвестицією «Ост-Вест Експрес» є декларантом/представником.
Відповідач визнає факт отримання листів позивача з додатками від 14.04.2021 та від 22.04.2021.
Лист від 22.04.2021 отримано відповідачем 28.04.2021, при отриманні якого у поштовому відділенні ВПЗ 02099 складено акт № 28/04. Згідно з цим актом при розкритті поштового відправлення виявлені скан-копії документів замість їх оригіналів, як зазначено в описі вкладення. 
Відповідач не виконав нові інструкції позивача CMR № 379116 та CMR № 379111 щодо зміни місця доставки вантажу, заперечуючи наявність у відповідача    статусу    відправника, та відсутність перших примірників CMR № 379116 та CMR № 379111 з інструкціями такого відправника. 
Вирішення спору потребує правового дослідження та аналізу відносин, що виникли як між сторонами, так і відносин, що виникли між компанією «МАС GmbH» і підприємством з іноземною інвестицією «Ост-Вест Експрес», оскільки вони є передумовою перевезення, і їх з`ясування визначає та формує обсяг прав підприємства з іноземною інвестицією «Ост-Вест Експрес» та його статус в організації перевезення. 
Отже, з матеріалів справи слідує, що відносини між компанією «МАС GmbH» та підприємством з іноземною інвестицією «Ост-Вест Експрес» засновані на заявці від 28.02.2020, яка містить доручення на вчинення дії - перевезення засобів захисту рослин Клетомекс 240 КЕ в кількості 23325 л. Це доручення було акцептовано відповідачем та виконано шляхом укладення з товариством з обмеженою відповідальністю «ВВ Імекс» договорів - заявок №14/02 та №15/02 про перевезення вантажів
Тому, звернення компанією «МАС GmbH» до підприємства з іноземною інвестицією «Ост-Вест Експрес» та виконання цього звернення останнім свідчить про договірну природу правовідносин між сторонами, яка заснована на організації перевезення вантажу, а не на безпосередньому    самостійному здійсненні підприємством з іноземною інвестицією «Ост-Вест Експрес» такого перевезення. Оскільки однією стороною цих приватноправових правовідносин є компанія «МАС GmbH», яка пов`язана правопорядком іншим, ніж український правопорядок, при визначенні права, що застосовується до цих правовідносин, слід керуватись приписами Закону України «Про міжнародне приватне право».
Правова природа послуги з організації перевезення притаманна таким правочинам як транспортне експедирування, до яких, відповідно до ст. 32 та п. 10 частини 1 статті 44 Закону України «Про міжнародне приватне право», у разі відсутності згоди сторін договору про вибір права, що підлягає застосуванню до цього договору, застосовується право держави експедитора. 
З урахуванням вищенаведеного можна дійти висновку, що правовідносини між компанією «МАС GmbH» та підприємством з іноземною інвестицією «Ост-Вест Експрес» регулюється правом України. 
Відповідно до ч. 1 ст. 929 ЦК України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. 
Мета укладення договору транспортного експедирування полягає в тому, щоб звільнити відправника та одержувача від виконання невластивих їм операцій з організації перевезення й супроводження процесу перевезення вантажу. Відповідно основна функція, що покладена на експедитора, полягає в тому, щоб за дорученням клієнта відправляти або одержувати вантаж, а також надавати інші супутні послуги. 
Відповідно Договір транспортного експедирування відноситься до договорів надання послуг, що поєднує в собі ознаки юридичних    послуг (таких, які пов`язані з встановленням, зміною або припиненням цивільних прав та обов`язків замовника та з наданням замовнику допомоги в реалізації належних йому прав або виконання обов`язків), та фактичних послуг (таких, що споживаються в процесу їхнього надання і не пов`язані зі встановленням, зміною або припиненням прав та обов`язків замовника).
Види транспортно-експедиторських послуги, які надаються експедитором за дорученням клієнтів, передбачені ст. 8 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» від 01.07.2004,    № 1955-IV.
При наданні послуг експедитор вправі виступати від свого імені або від імені клієнта (абз. 2 ч. 1 ст. 929 ЦК України). 
У зв`язку з цим, у межах виконання одного договору експедиції, залежно від виду транспортно-експедиторських послуг, які надаються експедитором за дорученням клієнту, у відносинах з третіми особами він може діяти від власного імені, або виступати тільки як суб`єкт договору транспортного експедирування. Діючи від власного імені, експедитор укладає договір перевезення вантажу з перевізником і набуває стосовно нього статусу сторони договору перевезення - відправника або, якщо мова йде про одержання вантажу, третьої особи, на користь якої укладено договір. У такому випадку він вправі відправляти або одержувати вантаж від власного імені.    
Договори - заявки №14/02 та №15/02 про перевезення вантажів укладені підприємством з іноземною інвестицією «Ост-Вест Експрес» від власного імені, а тому останнє набуває статусу сторони цих договорів - відправника товару. Відповідно до цих договорів відповідач, як перевізник, зобов`язався доставити ввірений йому позивачем, як відправником, вантаж, і останній зобов`язався сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.    
Судом було зазначено, що в межах виконання одного договору експедиції, залежно від виду транспортно-експедиторських послуг, які надаються експедитором за дорученням клієнту, у відносинах з третіми особами він може діяти від власного імені, або виступати тільки як суб`єкт договору транспортного експедирування. З огляду на це, надання підприємством з іноземною інвестицією «Ост-Вест Експрес» в межах договору експедиції послуг з оформлення документів відповідно до митних вимог (оформлення митних декларацій) було здійснено як суб`єктом договору транспортного експедирування. 
За приписами ст. 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» перевезення вантажів супроводжується товарно-транспортними документами, складеними мовою міжнародного спілкування залежно від обраного виду транспорту або державною мовою, якщо вантажі перевозяться в Україні. При перевезенні вантажів автомобільним транспортом складається міжнародна автомобільна накладна (CMR).
У 2006 році Україна приєдналась до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів від 19.05.1956 (далі - Конвенція), яка    застосовується до будь-якого договору автомобільного перевезення вантажів транспортними засобами за винагороду, коли зазначені в договорі місце прийняття вантажу для перевезення і місце, передбачене для доставки, знаходяться у двох різних країнах, з яких принаймні одна є договірною країною, незважаючи на місце проживання і громадянство сторін.
Відповідно до ст. 4 Конвенції договір перевезення підтверджується складанням вантажної накладної. Відсутність, неправильність чи утрата вантажної накладної не впливають на існування та чинність договору перевезення, до якого й у цьому випадку застосовуються положення цієї Конвенції.
За приписами статті 5 Конвенції вантажна накладна складається в трьох оригінальних примірниках, підписаних відправником і перевізником. Ці підписи можуть бути надруковані чи замінені печатками відправника і перевізника, якщо це допускається законодавством країни, в якій складена вантажна накладна. Перший примірник передається відправнику, другий супроводжує вантаж, а третій залишається у перевізника. Вантажна накладна є первинним доказом укладання договору перевезення, умов цього договору і прийняття вантажу перевізником (ст. 9 Конвенції)
Отже, за змістом Конвенції, міжнародна автомобільна накладна (CMR) є формою договору перевезення, сторони за якою і її підписанти - відправник і перевізник.
Тому, ураховуючи, що договори - заявки №14/02 та №15/02 про перевезення вантажів укладені підприємством з іноземною інвестицією «Ост-Вест Експрес» від власного імені, і це підприємство є підписантом і стороною за вантажними накладними CMR № 379116 та CMR № 379111, воно при укладенні договорів перевезення діяло від власного імені і набуло статусу відправника.
Заперечення Товариством з обмеженою відповідальністю «ВВ Імекс» наявності у спірних перевезеннях у підприємства з іноземною інвестицією «Ост-Вест Експрес» статусу відправника вантажу суперечить попередній поведінці товариства з обмеженою відповідальністю «ВВ Імекс», оскільки саме як до відправника вантажу ним були подані позови до підприємства з іноземною інвестицією «Ост-Вест Експрес» про стягнення коштів за простій транспортних засобів, і рішеннями судів (рішення Господарського суду міста Києва від 22.02.2021 у справі № 910/11766/20 та від 19.05.2021 у справі № 910/3259/21), що набрали законної сили, ці кошти стягнуті з підприємства з іноземною інвестицією «Ост-Вест Експрес» як з відправника вантажу. 
Добросовісність (пункт 6 статті 3 Цивільного кодексу України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.
Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки)    базується ще на римській максимі - «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці).
В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Наприклад, у статті 1.-1:103 Принципів, визначень і модельних правил європейського приватного права вказується, що поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.
Дії відповідача, який адресував власні претензії до позивача як до відправника у інших справах, а під час розгляду цієї справи заперечує такий його статус, суперечать його попередній поведінці і є недобросовісними.
Статтею 12 Конвенції передбачено, що відправник має право розпоряджатися вантажем, зокрема, вимагати від перевізника припинення перевезення, зміни місця, передбаченого для доставки вантажу, або здачі вантажу одержувачу, іншому, ніж зазначений у вантажній накладній. Виключні випадки втрати цього права передбачені частиною 2 статті 12 Конвенції, які пов`язані з моментом, коли другий примірник накладної переданий одержувачу або коли останній здійснює свої права, передбачені в пункті 1 статті 13 Конвенції.
Отже, Конвенція надає право відправнику в односторонньому порядку припинити дію договорів або змінити його умови в частині про місце доставки або одержувача вантажу. 
Умови такої зміни передбачені ч. 5 ст. 12 Конвенції, якими є:
a) відправник чи, у випадку, зазначеному в пункті 3 цієї статті, одержувач, який бажає здійснити це право, представляє перший примірник вантажної накладної, яка містить нові інструкції перевізнику, а також звільняє перевізника від відповідальності за будь-які витрати, шкоду і збитки, викликані виконанням таких інструкцій;
b) виконання таких інструкцій є можливим у той момент, коли їх одержує особа, яка повинна їх виконати; воно не порушує нормальний хід роботи підприємства перевізника і не впливає на відправників чи одержувачів інших вантажів;
c) такі інструкції не призводять до розбивки вантажу.
Перевізник, який не виконав інструкції, що були йому надані відповідно до положень цієї статті, або який виконав такі інструкції, не вимагаючи надання йому першого примірника вантажної накладної, несе відповідальність перед особою, яка має право пред`явити претензію, за будь-які заподіяні таким чином шкоду або збитки (ч. 7 ст. 12 Конвенції).
Отже, настання відповідальності можливо тільки у випадку не виконання інструкції, або виконання, не вимагаючи надання першого примірника вантажної накладної.
Позивачем було надано відповідачу інструкції на інших (не перших) примірниках вантажних накладних CMR № 379116 та CMR № 379111, а також оригінальні інструкції були надані на копіях перших примірників вантажних накладних CMR № 379116 та CMR № 379111.
При вирішенні питання достатності цих інструкції для зміни умов договорів перевезення суд виходить з приписів, передбачених ст. 4 Конвенції, відповідно до яких відсутність, неправильність чи утрата вантажної накладної не впливають на існування та чинність договору перевезення, до якого й у цьому випадку застосовуються положення цієї Конвенції. Отже, легітимність та спроможність таких інструкцій бути підставою зміни умов договору перевезення не залежить виключно від    виконання цих інструкцій на оригіналі першого примірника вантажної накладної. Оскільки право розпорядження    вантажем належить відправнику, і втрата вантажної накладної не впливає на існування та чинність договору перевезення, надані позивачем відповідачу інструкції на інших (не перших) примірниках вантажних накладних CMR № 379116 та CMR № 379111, а також    виконаних на копіях перших примірниках вантажних накладних CMR № 379116 та CMR № 379111, є підставою для зміни умов перевезення. 
Суд зазначає, що відповідач не навів обставин    та не надав доказів, про те, що виконання таких інструкцій є неможливим у той момент, коли він їх одержав, вони порушують    нормальний хід його роботи і впливають на відправників чи одержувачів інших вантажів, а також призводять до розбивки вантажу.
В силу ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За приписами статті 628 ЦК України    зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов`язку в натурі (ст. 16 ЦК України).
З огляду на вищенаведені обставини, суд дійшов висновку, що має місце невиконання відповідачем договорів перевезення в редакціях, змінених позивачем в односторонньому порядку. 
З урахуванням вищенаведених обставин, суд дійшов висновку, що  позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
Ураховуючи наведене, Господарського суду міста Києва від 08.11.2021 у справі №910/7507/21 відповідає матеріалам справи, є законним та обґрунтованим, підстави, передбачені ст.ст. 277-278 ГПК України для його скасування, відсутні. 
Судові витрати, згідно до ст. 129 ГПК України покласти на ТОВ "ВВ Імекс".
Керуючись ст. 129, 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВ Імекс"   на рішення Господарського суду міста Києва від 08.11.2021 у справі №910/7507/21 залишити без задоволення.
2. Рішення  Господарського суду міста Києва від 08.11.2021 у справі №910/7507/21 залишити без змін.
3. Витрати по сплаті судового збору покласти на ТОВ "ВВ Імекс".
4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути  оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено та підписано 02.05.2022.

Головуючий суддя                                                            В.В.Андрієнко 

Судді                                                                                В.В. Шапран

                                                                                С.І. Буравльов