Справа № 461/123/22                                Головуючий у 1 інстанції: Фролова Л.Д. 
Провадження № 33/811/243/22                                Доповідач: Партика І. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі представника Львівської митниці Зирянова Олега Юрійовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу представника Львівської митниці Черепащука Ігоря Володимировича на постанови Галицького районного суду м. Львова від 3 лютого 2022 року та 17 лютого 2022 року,
ВСТАНОВИВ:
постановою Галицького районного суду м. Львова від 3 лютого 2022 року, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн. 
Звільнено ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, у зв`язку із відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.
Провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483 МК України закрито.
Вилучений, згідно протоколу №1949/20900/21 від 02 жовтня 2021 року товар постановлено повернути ОСОБА_1 після здійснення митного оформлення зі сплатою відповідних митних платежів.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Львівської митниці Держмитслужби України 431,34 грн. витрат за зберігання товару на складі митниці.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 496,20 грн. судового збору.
Постановою Галицького районного суду м. Львова від 17 лютого 2022 року, виправлено описку, допущену в постанові Галицького районного суду м. Львова від 03 лютого 2022 року.
Виключено четвертий абзац постанови Галицького районного суду м. Львова від 03 лютого 2022 року, по справі №461/123/22, викладено резолютивну частину рішення у наступній редакції:
« ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 471 Митного кодексу України та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 гривень.
Звільнено ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 Митного Кодексу України.
Провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 МК України закрито.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Львівської митниці Держмитслужби України 431,34 грн. витрат за зберігання товару на складі митниці.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 496,20 грн. судового збору».
Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 , 02 жовтня 2021 року близько 14 години 46 хвилин, на автомобілі марки «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , прямував з Республіки Польща в Україну в якості пасажира, з приватної поїздки, через пункт пропуску «Шегині» митного поста «Мостиська» Львівської митниці, обравши формою проходження митного контролю смугу спрощеного митного контролю - «зелений коридор», чим своїми діями заявив про відсутність будь-яких товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню або, які належать до категорії товарів, на переміщення яких через митний кордон України встановлені заборони чи обмеження.
При здійсненні митного контролю даного транспортного засобу виникла підозра щодо наявності в ньому товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню, окрім того при внесені інформації в АСМО «Інспектор» спрацювало інформаційне повідомлення Код 401-1, Код 211-1, що передбачають «проведення повного митного огляду транспортного засобу, речей водія, пасажирів із обов`язковим залученням працівників УБК та ПМП направлений на виявлення товарів, в тому числі мобільних телефонів, що можуть переміщуватись з порушенням митних правил». Автомобіль було переведено зі смуги спрощеного митного контролю в місце поглибленого огляду транспортних засобів та товарів, де під час проведення огляду (Акт митного огляду БІА209040/2021/047686 від 02 жовтня 2021 року) автомобіля та багажу пасажирів було виявлено товар, який відповідно до ст. 374 МК України перевищує неоподатковану норму переміщення через митний кордон України. Товар у вигляді мобільних телефонів та чохли для них, в загальній кількості 151 штука знаходилися в дорожній сумці та рюкзаку під одягом ОСОБА_1 , що у свою чергу утруднювало їхнє виявлення. Під час усного опитування ОСОБА_1 , не повідомив про наявність в нього товарів, що перевищують неоподатковану норму переміщення через митний кордон України, проте визнав себе їх власником після митного огляду. Таким чином, ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з застосуванням засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, а також порушив встановлений порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю «зелений коридор», тобто перемістив товар, який перевищує неоподатковану норму переміщення через митний кордон України.
Не погоджуючись з постановою Галицького районного суду м. Львова від 3 лютого 2022 року та 17 лютого 2022 року представник Львівської митниці Черепащук І.В. подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову та винести нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 471, ч. 1 ст. 483 МК України та накласти на нього стягнення, а саме штраф в розмірі 2 580 355,80 грн. та конфіскувати в дохід держави товар вилучені відповідно до протоколу про порушення митних правил №1949/20900/21, стягнути витрати за зберігання вилучених товарів на складі митного органу.
В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що висновок суду першої інстанції є помилковим, необґрунтованим, а постанова є незаконною.
Наголошує, що дії ОСОБА_1 мають ознаки порушення (порушень) митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483, ст. 471 МК України.
Галицький районний суд м. Львова помилково прийшов до висновку щодо відсутності у діях ОСОБА_1 ознак правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, надано перевагу доказам, поданим стороною правопорушника, однобоко та вибірково застосовано норми МК України.
Звертає увагу, що товар знаходився в дорожній сумці та рюкзаку під одягом ОСОБА_1 , що утруднювало виявлення.
Під час усного опитування ОСОБА_1 , не повідомив про наявність у нього товарів, що перевищують неоподатковану норму переміщення через митний кордон України, проте визнав себе їх власником після митного огляду.
Судом не взято до уваги обставини ввезення ОСОБА_1 , товарів на митну територію України, не встановлювалося взаємозв`язку із нормами МК України.
ОСОБА_1 свідомо розмістив переміщувані товари таким чином, щоб при відкритті багажного відділення автомобіля товари не могли візуально проглядатися, оскільки форма митного контролю на вказаній смузі є спрощеною.
Вказані дії ОСОБА_1 у своїй сукупності вказують на те, що останній усвідомлював протиправні своїх дій і передбачав настання негативних наслідків.
Представник митниці покликається на те, що прийнята постанова не гарантує спричинення юридичних наслідків для правопорушника, тобто усвідомлення ним протиправності своєї поведінки для того, щоб не допускати подібного у майбутньому.
26 квітня 2022 року на адресу Львівського апеляційного суду надійшла заява від адвоката Паславського С.І. про розгляд справи у його відсутності.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги, представник - адвокат Паславський С.І. просив проводити розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 .
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.
Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Європейський суд з права людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, неявка особи відносно, якої складено протокол не перешкоджає розгляду справи.
З метою забезпечення розумних строків розгляду справи, з урахуванням належного повідомлення про судове засідання та клопотання адвоката Паславського С.І., апеляційний суд вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності ОСОБА_1 та його представника – адвоката Паславського С.І., який заперечив проти доводів апеляційної скарги у попередньому судовому засіданні.
Заслухавши пояснення представника Львівської митниці Зирянова О.Ю. на підтримку доводів апеляційної скарги та додаткових доводів, щодо скасування постанови суду від 17 лютого 2022 року, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
У відповідності до ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.
За змістом ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Приймаючи рішення суд першої інстанції дотримався вищенаведених норм.
Відповідно до ч. 1 ст. 458 Митного кодексу України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Частиною 2 та ч. 4 ст.366 МК України передбачено, що канал, позначений символами зеленого кольору ("зелений коридор"), призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню. Громадянин самостійно обирає відповідний канал ("зелений коридор" або "червоний коридор") для проходження митного контролю за двоканальною системою.
Статтею 471 МК України передбачена відповідальність за порушення проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор", товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.
За змістом цього Закону такі дії вчиняються винною особою умисно чи з необережності.
Згідно зі ст. 257 Митного кодексу України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При цьому підпункти « а, б, г, д» п. 5 ст. 257 Митного Кодексу вказують на те, що декларант зобов`язаний вносити до митної декларації точні відомості про товари, їх найменування, кількість, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар.
Згідно із вимогами ч. 1 ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються, зокрема, протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів, поясненнями свідків, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності, висновком експерта, іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил.
Суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримано зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясовано усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 порушення митних правил, передбаченого ст. 471 МК України, та відсутність складу порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст.483 МК України, є обґрунтованими та вмотивованими, ґрунтуються на сукупності зібраних та перевірених судом доказів, яким суд дав належну правову оцінку і навів у постанові, зокрема даними наведеними у:
-Протоколі про порушення митних правил №1949/20900/21 від 02 жовтня 2021 року (а.с. 1-7), з якого вбачається, що в ОСОБА_1 було виявлено мобільний телефон iPhone 13, Blue 256 Gb. (IMEI:354228670795771, 351133751077284, 356646220633440, НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ) в упаковці виробника без ознак використання - 5 шт.; Мобільний телефон iPhone 13, Midnight 256 Gb. (IMEI: 351145703267409, 354228673713151, 353504864220300, НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ) в упаковці виробника без ознак використання - 5 шт.; Мобільний телефон iPhone 13, Blue128Gb. (IMEI:351145702694249, 353187650059049, 351145702516699, 351145702847565, НОМЕР_6 , НОМЕР_7 ) в упаковці виробника без ознак використання - 6 шт.; Мобільний телефон iPhone 13 Pro, Graphite256Gb. (IMEI: НОМЕР_8 , НОМЕР_9 ) в упаковці виробника без ознак використання - 2 шт.; Мобільний телефон iPhone 13 Pro, Sierra Blue512Gb. (IMEI: 350367271320672, 353103643378552, НОМЕР_10 , НОМЕР_11 ) в упаковці виробника без ознак використання - 4 шт.; Мобільний телефон iPhone 13 Pro Max, Gold128 Gb. (IMEI: НОМЕР_12 , НОМЕР_13 ) в упаковці виробника без ознак використання - 2 шт.; Мобільний телефон iPhone 13 Pro Max, Silver128Gb. (IMEI: 353652731414257, 350381390849719, НОМЕР_14 , НОМЕР_15 ) в упаковці виробника без ознак використання - 4 шт.; Мобільний телефон iPhone 13 Pro Max, Graphite128Gb. (IMEI: 358863660188516, НОМЕР_16 , НОМЕР_17 ) в упаковці виробника без ознак використання - 3 шт.; Мобільний телефон iPhone 13 Pro Max, Graphite256 Gb. (IMEI: 353287213369164, 353287213436773, 355777910395106, 355777911980831, 353652732504429, 355908661170956, 355777912739046, 353287213025113, 353287211710195, НОМЕР_18 ) в упаковці виробника без ознак використання - 10 шт.; Мобільний телефон iPhone 13 Pro Max, Silver256Gb. (IMEI: НОМЕР_19 , 352051690828683, НОМЕР_20 , НОМЕР_21 ) в упаковці виробника без ознак використання - 4 шт.; Мобільний телефон iPhone 13 Pro Max, Sierra Blue256Gb. (IMEI: НОМЕР_22 , 355908663153687, 353287213230572, 353287213447655, 355777912029570, 353287213822964, 353287214274462, 353287213662451, 353287213644772, НОМЕР_23 , НОМЕР_24 , НОМЕР_25 ) в упаковці виробника без ознак використання - 12 шт.; Мобільний телефон iPhone 13 Pro Max, Gold512Gb. (IMEI: НОМЕР_26 , НОМЕР_27 , НОМЕР_28 ) в упаковці виробника без ознак використання - 3 шт.; Мобільний телефон iPhone 13 Pro Max, Sierra Blue1 Tb. (IMEI: НОМЕР_29 , НОМЕР_30 ) в упаковці виробника без ознак використання –2 шт.; чохол для мобільного телефона iPhone 13 SiliconeCaseMagSafe – 9 шт.; чохол для мобільного телефона iPhone 13 Pro Leather Case Mag Safe – 18 шт.; Чохол для мобільного телефона iPhone 13 Leather Case Mag Safe – 6 шт.; чохол для мобільного телефона iPhone 13 Pro MaxLeatherCaseMagSafe – 19 шт.; чохол для мобільного телефона iPhone 13 Pro Max Silicone Case Mag Safe – 11 шт.; чохол для мобільного телефона iPhone 13 Pro Silicone Case Mag Safe – 11 шт.; чохол для мобільного телефона iPhone 13 Pro Max Clear Case Mag Safe – 4 шт.; чохол для мобільного телефона iPhone 13 Clear Case Mag Safe – 7 шт.; чохол для мобільного телефона iPhone 13 Pro Clear Case Mag Safe – 4 шт. Перераховані вище товари в загальній кількості 151 штука знаходилися в дорожній сумці та рюкзаку під одягом ОСОБА_1 ;
-згідно опису предметів (а.с. 16-19) у ОСОБА_1 було виявлено 151 шт. товару;
-фототаблицею (а.с. 12-15) встановлено, що у ОСОБА_1 було виявлено мобільні телефони iPhone та чохли;
-у акті проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі (а.с. 11), зазначено, що в автомобілі було виявлено товар, який відповідно до ст. 374 МК України, перевищує неоподатковану норму переміщення через митний кордон України;
-письмових поясненнях водія ОСОБА_2 ( а.с.33), з яких вбачається, що про товар, який було виявлено в ОСОБА_1 йому не було відомо.
Частиною 1 статті 483 МК України передбачено відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.
Відповідно до п .5 Постанови Пленуму ВСУ від 03 червня 2005 року № 8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» незаконне переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - використанням інших засобів чи способів, що утруднюють виявлення предметів, можуть визнаватися, зокрема, приховування останніх у валізах, одязі, взутті, головному вбранні, речах особистого користування, на тілі або в організмі людини чи тварини, а також надання одним предметам вигляду інших (зміна їхніх зовнішніх ознак - форми та стану, упаковки, ярликів, етикеток тощо).
З аналізу наведеного вбачається, що під використанням інших способів чи засобів, що утруднюють виявлення товарів, слід розуміти таке фізичне приховування переміщуваних предметів, під час якого службова особа митного органу не може їх виявити шляхом звичайного візуального огляду або без застосування технічних засобів контролю.
Таким чином, для встановлення наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, необхідним, зокрема, є з`ясування розташування переміщуваних через митний кордон предметів, а саме можливості їх виявлення шляхом звичайного візуального огляду або без застосування технічних засобів контролю.
Відповідно до наданих суду матеріалів, зокрема акта про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу (а.с.11) та фототаблиці (а.с.12-15), у таких відсутні будь-які докази того, що товари, які вилучені у ОСОБА_1 , переміщувалися останнім через митний кордон України таким чином, що службова особа митного органу не могла їх виявити шляхом звичайного візуального огляду. Зокрема, у ході судового розгляду встановлено, що переміщуваний товар – знаходився в ручній поклажі та рюкзаку, що не позбавляло службову особу митного органу можливості виявити товар шляхом звичайного візуального огляду.
Ураховуючи вищенаведене, апеляційний суд погоджується із висновком місцевого суду про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, відтак доводи апеляційної скарги представника митниці, що дії ОСОБА_1 мали ознаки порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, є необґрунтованими.
Доводи представника митниці проте, що постанова суд першої інстанції є незаконною та безпідставною, а висновок суду є помилковим, оскільки судом не надано належної оцінки обставинам та матеріалам справи не заслуговує на увагу апеляційного суду.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Як вбачається з матеріалів справи та постанови, суд першої інстанції, належним чином, повно та об`єктивно дослідив усі обставини справи та докази, надані сторонами (в процесі розгляду справи), та надав їм належну правову оцінку, з якою погоджується апеляційний суд.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції. 
При апеляційному перегляді, не встановлено порушень суддею першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд першої інстанції з наведенням відповідних мотивів встановив.
Істотних порушень вимог процесуального закону чи неправильного застосування норм матеріального права, які є підставою для зміни чи скасування постанови, апеляційним судом не встановлено.
На переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та вмотивованою, відтак підстав для задоволення апеляційних вимог представника митного органу, апеляційний суд не знаходить.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

постанову Галицького районного суду м. Львова від 3 лютого 2022 року та від 17 лютого 2022 року залишити без змін, а апеляційну скаргу представника Львівської митниці Черепащука Ігоря Віталійовича - без задоволення.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                         Партика І.В.