КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И
 
05 липня 2022 року
 
м. Київ
 
справа №372/4072/21
 
провадження № 22-ц/824/7106/2022
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого судді - Кравець В.А. (суддя-доповідач)
суддів - Желепи О.В., Шкоріної О.І.
 
учасники справи:
 
позивач - ОСОБА_1 
відповідач  -  ОСОБА_2 
 
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Луцика Арсена Алімовича
 
на рішення Обухівського районного суду Київської області від 24 січня 2022 року у складі судді  Висоцької Г.В.
 
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до  ОСОБА_2  про збільшення розміру аліментів,-
 
В С Т А Н О В И В:
 
У жовтні 2021 року представник  ОСОБА_1 - адвокат Луцик А.А. звернувся до суду з позовом до  ОСОБА_2 , в якому просив змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Обухівського районного суду Київської області від                 06 червня 2018 року на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягувати з ОСОБА_2 аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 6 000 грн щомісячно на утримання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення ним повноліття, починаючи з дня набрання законної сили рішенням суду, а також просив стягнути з відповідача на користь позивача всі понесені позивачкою судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мали спільного сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Вказував, що Обухівським районним судом Київської області від 03 жовтня 2017 року видано наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання спільного сина у розмірі 1/3 від усіх видів заробітку. Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 06 червня 2018 року зменшено розмір аліментів та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 від усіх видів доходу. 
Посилався на те, що у позивача змінився сімейний стан, народилась друга дитина, після народження якої вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною, у зв`язку з чим її дохід зазнав суттєвого зменшення. 
Окрім цього, спосіб життя відповідача свідчить про приховані статки, які не відображаються у довідці з місця роботи. Зокрема, придбання за останній час автомобіля, численні подорожі за кордон, на її думку, свідчать про наявну можливість відповідача сплачувати аліменти у розмірі 6 000 грн. 
На підставі викладеного позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі.
Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 24 січня 2022 рокуу задоволені позову відмовлено. 
Не погоджуючись з рішенням суду, 22 лютого 2022 року представник позивача  Луцик А.А.  звернувся до Київського апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасуватита ухвалити нове про задоволення позовних вимог у повному обсязі. 
Апеляційну скаргу мотивує тим, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального права.
У своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на вимоги ст. 180 СК України, відповідно до якої батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та на ч. 1 ст. 192 СК України, за якою розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника у разі зміни сімейного стану та у інших випадках, передбачених Сімейним кодексом.       
Вказує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, посилаючись на ст. 182 СК України.
Зазначає, що під час розгляду справи було встановлено, що відповідач після розірвання шлюбу придбав автомобіль, вартість якого становить понад шість тисяч доларів США, однак останній не зміг пояснити походження у нього цих коштів, оскільки згідно з його заробітною платою він аж ніяк не міг би заощадити таку суму коштів, що є підтвердженням наявності у нього і інших доходів. Проте суд першої інстанції не взяв це до уваги та в оскаржуваному рішенні не навів аргументів щодо неприйняття даної обставини як доказів на підтвердження позовних вимог, в рішенні суду повністю відсутній мотив відхилення даних доказів.
Апелянт посилається на ч. 3 ст. 182 СК України, відповідно до якої суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
23 травня 2022 року на адресу апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_6 , в якому останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін.
Згідно частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно частин другої та четвертої статті 274 ЦПК України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка не надала суду першої інстанції належні та допустимі докази на підтвердження погіршення матеріального становища або ж поліпшення матеріального становища відповідача у справі, з якого за рішенням суду стягуються аліменти на дитину.
Висновок суду першої інстанції відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону.
Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом установлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.
Від даного шлюбу мають сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .
Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 23 березня 2018 року шлюб між сторонами розірвано.
03 жовтня 2017 року Обухівським районним судом Київської області видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08 вересня 2017 року та до повноліття дитини.
Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 06 червня 2018 року зменшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на підставі судового наказу Обухівського районного суду Київської області від 03 жовтня 2017 року, та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.
За змістом статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно з положеннями статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до частини першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.
При цьому для збільшення або зменшення розміру аліментів достатньо однієї з вказаних обставин.
Відповідно до частини першої статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом.
Ураховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження                   (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. 
У пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.
Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 посилалася на погіршення свого матеріального становища, народження другої дитини та зростання потреб дитини у зв`язку з досягненням 9 річного віку, а також на покращення матеріального становища відповідача, що полягає у відпочинку за кордоном, винайманням житла, придбанням автомобіля.
Згідно довідки за № 42 від 01 грудня 2021 року ОСОБА_2 дійсно працює старшим майстром з ремонту устаткування в`язальної дільниці поліамідної у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Омакс Інтернешнл» з 01 серпня 2011 року (наказ про прийняття від 01 серпня 2011 року № 21-К).
Дохід відповідача за період з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2017 рока становив 42 675,81 грн; за період з 01 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - 50 396,45 грн; за період з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 56 110,85 грн; за період з 01 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - 37 560,64 грн; за період з січня 2021 року по листопад 2021 року - 44 918,09 грн (а.с. 44-48).
Відповідно до Довідки-розрахунку заборгованості по дублікату виконавчого листа №372/2692/17 від 07 листопада 2017 року Обухівського районного суду Київської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 08 вересня 2017 року по жовтень 2021 року (включно) ОСОБА_2 повинен був сплатити аліменти в загальній сумі 73 198,93 грн, при цьому за період з                        08 вересня 2017 року по жовтень 2021 року ОСОБА_2 сплачено аліменти в загальній сумі 73 666,62 грн, тобто переплата по аліментам складає 208,59 грн. 
Таким чином, з даної довідки вбачається, що відповідач регулярно сплачує аліменти, тобто належним чином виконує покладений на нього обов`язок.
З матеріалів справи вбачається та встановлено судом першої інстанції, що власного житла відповідач не набув, а разом зі своїми родичами - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 є зареєстрованим та проживає в квартирі АДРЕСА_1 . Мати відповідача ОСОБА_7 потребує матеріальної допомоги за своїм віком (66 років) та станом здоров`я, оскільки 24 січня 2021 року перенесла порушення мозкового кровообігу, тобто інфаркт мозку та потребує постійного догляду та реабілітації.
Доводи позивача про те, що відповідач декілька разів на рік відпочиває на закордонних курортах, має утриманку, разом з якою винаймає житло в місті Українка Обухівського району, ні в чому собі не відмовляє, не знайшли свого обґрунтованого підтвердження під час розгляду справи та спростовані стороною відповідача шляхом подачі письмових доказів (договір із туристичною агенцією, квитанція про сплату рахунку).
Також не знайшли свого підтвердження належними та допустимими доказами обставини, на яких зауважує сторона позивача, щодо придбання відповідачем дороговартісного автомобіля після ухвалення рішення про стягнення аліментів, оскільки, як пояснив ОСОБА_2 під час розгляду справи в суді першої інстанції, ціна придбаного ним автомобіля становить приблизно 1 500 доларів США із урахуванням року його випуску, на його купівлю якого він протягом декількох років заощаджував кошти, інша частина позичена сестрою та родичами.
Інші докази щодо вартості автомобіля відповідача у матеріалах справи відсутні, а сума 1 500 доларів США не є такою, яку об`єктивно не зміг би заощадити ОСОБА_2 , виходячи з розміру його доходів.
З матеріалів справи вбачається та правильно встановлено судом першої інстанції, що матеріальний стан відповідача з дня ухвалення рішення суду про стягнення з нього аліментів не змінився на стільки, що дозволяв би сплачувати йому аліменти у більшому розмірі, ніж це встановлено рішенням суду, доказів про погіршення майнового стану позивачки суду також не надано, посилання виключно на народження другої дитини та підвищення потреб дитини та витрат на її утримання (витрати на одяг, шкільне приладдя, гуртки), викликані досягненням 9 річного віку, не є підставою для збільшення розміру стягнутих аліментів, а частково є додатковими витратами на дитину, про стягнення яких позивач вимог не висувала.
Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти (пов`язані з розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дітей.
Виходячи з викладеного, зважаючи на відсутність підстав для збільшення розміру аліментів, оскільки позивач не довела обставини, передбачені статтею 192 СК України, вимог про стягнення додаткових витрат, пов`язаних з розвитком здібностей дитини, не заявляла, враховуючи майновий стан відповідача та рівність права кожного з батьків на участь у вихованні дитини, колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
Позивачкою під час судового розгляду не доведено належними та допустимими доказами про наявність обставин, які б давали суду підстави змінити спосіб стягнення аліментів на тверду грошову суму в розмірі 6 000 грн.
Таким чином, доводи апеляційної скарги на правильність висновків суду першої інстанції не впливають, оскільки спростовуються встановленими обставинами справи.
Інші доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками  суду першої інстанції та власного тлумачення характеру спірних правовідносин і встановлених судом обставин. Такі доводи оцінені судом першої інстанції та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи.    
Згідно статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, відсутні, а отже, слід відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.
Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Луцика Арсена Алімовича - залишити без задоволення.
Рішення Обухівського районного суду Київської області від 24 січня 2022 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий                                                                             В.А. Кравець

Судді                                                                                         О.В. Желепа

                                                                                                   О.І. Шкоріна