Справа № 163/2402/21  Провадження №33/802/312/22 	Головуючий у 1 інстанції:Шеремета С. А. 	
Категорія:ст. 472 МК України. 	Доповідач: Денісов  В. П.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2022 року                                                                 місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Кривошея А.М. та представника митниці Пікалюка М.С., розглянувши апеляційну скаргу в.о. заступника начальника Волинської митниці Держмитслужби Курея В. на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 28 квітня 2022 року щодо ОСОБА_1 ,
В С Т А Н О В И В:
Вказаною постановою  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнаний винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.472 МК України та на підставі ст.22 КУпАП його звільнено від адміністративної відповідальності за вчинення цього правопорушення, обмежитись усним зауваженням, а провадження в справі закрито.
Вилучені за протоколом про порушення митних правил, вал розподільчого механізму двигуна внутрішнього згорання до автомобіля «Вольво» повернуто ОСОБА_1 , або іншій уповноваженій ним особі.
Згідно протоколу про порушення митних правил, ОСОБА_1 , прямуючи 13 вересня 2021 року з Республіки Польща в Україну через митний пост «Ягодин» Волинської митниці водієм транспортного засобу марки «Рено» з напівпричепом, номерні знаки НОМЕР_1 , яким, згідно поданих товарно-супровідних документів, переміщувався товар «корм для тварин», не задекларував за встановленою формою вал розподільчого механізму двигуна внутрішнього згорання до автомобіля «Вольво», загальною вартістю, згідно поданої фактури, 1799 польських злотих або 12 649,26 гривень за курсом НБУ на день перетину кордону, що знаходився у вантажному відділенні автомобіля без ознак приховування і був виявлений під час митного контролю, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.472 МК України.
В апеляційній скарзі в.о. заступника начальника Волинської митниці Держмитслужби Курей В. просить постанову судді скасувати та та ухвалити нове судове рішення, яким ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України та накласти стягнення в межах вказаної статті. Вважає, що судом безпідставно звільнено ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, на підставі ст.22 КУпАП.
В заперечені на апеляційну скаргу захисник Кривошей А.М. просить апеляційну скаргу в.о. начальника митниці залишити без задоволення, а постанову суду без змін.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника митниці, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив скасувати рішення судді та прийняти нове, захисника Кривошея А.П., який заперечив апеляційну скаргу та просив постанову судді залишити без змін, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав. 
Відповідно до положень ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.
Згідно із вимогами ст.487 МК України, провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Приписами ст.489 МК України регламентовано, що при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність; чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як вбачається з матеріалів справи, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.472 МК України вказаних вимог закону дотримав.
Висновки судді про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку, належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.
Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому висновок судді в цій частині апеляційним судом не перевіряється.
Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, місцевий суд в повній мірі дотримався вимог ст.ст.23, 33 КУпАП, згідно з якими адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.
Відповідно до ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Положення зазначеної статті відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для правопорушника, меті адміністративній відповідальності.
Він передбачає як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей правопорушника та характеру і обставин вчинення проступку, так і можливість пом`якшення і навіть відмови держави від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом.
Розглядаючи справу, місцевий суд повно з`ясував всі обставини, які надавали підстави для звільнення  ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю правопорушення.
Зокрема, місцевим судом враховано, що ОСОБА_1 вперше притягується до відповідальності за порушення митних правил, умислу вчиняти правопорушення не мав, а вилучені товари переміщував для ремонту автомобіля та з врахуванням практику Європейського Суду з прав людини, обґрунтовано прийшов до висновку, що накладення стягнення у вигляді штрафу і конфіскації товарів, що передбачено санкцією ст.472 МК України як безальтернативне стягнення, в даному випадку буде порушенням положень ст.1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки буде непропорційним, не відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі правопорушника.
Аналіз доказів і встановлених фактичних обставин справи (мотиви вчиненого правопорушення; асортимент, кількість і вартість незадекларованих товарів; сукупність пом`якшуючих відповідальність обставин та відомостей про особу порушника) свідчать про те, що від дій  ОСОБА_1  тяжкі шкідливі для держави наслідки не настали та не могли настати.
Також апеляційним судом враховується та обставина, що незадекларований товар був призначений для закінчення ремонтних робіт вантажного автомобіля фірми «Mark Auto Sp.z.o.o», в якій  ОСОБА_1  працює водієм та яка з початку військової агресії Російської Федерації проти України надає транспортні засоби для перевезення гуманітарної допомоги Україні Вказана обставина підтверджується клопотанням директора фірми «Mark Auto Sp.z.o.o» (а.с.50).
Отже, вчинені  ОСОБА_1  дії є малозначними, а накладення на нього стягнення не відповідатиме суспільній шкідливості вчиненого.
Апеляційна скарга не містить вмотивованих доводів спростування висновків місцевого суду.
Виходячи з наведеного, вважаю, що місцевий суд підставно звільнив  ОСОБА_1  від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП, а тому підстав для скасування оскаржуваної постанови з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу в.о. заступника начальника Волинської митниці Держмитслужби Курея В. - залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 28 квітня 2022 року щодо  ОСОБА_1  - без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського 
апеляційного суду                          В.П. Денісов