КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 367/489/22	
Провадження № 33/824/1574/2022
Головуючий в суді першої інстанції: Кухленко Д.С.
Доповідач: Трясун Ю.Р. 
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
15 червня 2022 року                                                                                 місто Київ 
 
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу           захисника Федака Максима Леонідовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Ірпінського міського суду Київської області від 02 червня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1   ст. 130 КУпАП, - 
 
за участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності захисника             	 	  ОСОБА_1, Федака М.Л.	
 
В С Т А Н О В И В:
 
Постановою судді Ірпінського міського суду Київської області             02 червня 2022 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000, 00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
 
Відповідно до постанови, 05 січня 2022 року о 20 год. 29 хв. в м. Буча, Київської області по вул. Києво-Мироцька, 107, водій ОСОБА_1 керував мопедом «YAMAHA» з номерним знаком НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України) та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
 
В апеляційній скарзі захисник Федак М.Л. просить скасувати постанову Ірпінського міського суду Київської області від 02 червня          2022 року та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
В доводах апеляційної скарги апелянт зазначає, що не погоджується із постановою суду першої інстанції, вважає що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а також, що постанова постановлена з неправильним застосуванням норм процесуального та матеріального права.
Захисник вказує на те, що долучений до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапис - є недопустимим доказом, оскільки запис було здійснено на мобільний телефон особи, яка була одягнена у форму ззовні схожу на форму працівників поліції, відеозапис не вівся безперервно, також на ньому не зафіксовано дати та часу проведення відеозапису та моменту керування мопедом.
Крім того, апелянт звертає увагу на те, що до матеріалів справи не долучено жодного доказу на підтвердження повноважень особи, яка склала протокол на вчинення такої дії. 
Захисник вважає, що поза увагою суду залишились пояснення ОСОБА_1 , який пояснив, що взагалі не керував мопедом тим більше у стані алкогольного сп`яніння. Того дня він вів в руках мопед та до нього підійшли невідомі особи у формі, ззовні схожій на працівників поліції, які не представились та почали його розпитувати чи вживав він алкогольну напої.
Поряд з цим, апелянт вказує на те, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не було роз`яснено його прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, не було запропоновано написати пояснення та заперечення.
Також захисник зазначає про те, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування мопедом, що також, як вважає апелянт, свідчить про те, що він не перебував у стані алкогольного сп`яніння.
Крім того апелянт звертає увагу на те, що працівниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо      ОСОБА_1 не було залучено двох свідків, що, за умови не застосування технічних засобів відеозапису, є обов`язковим.
Поряд з цим, захисник вказує на те, що із відеозапису, який долучений до матеріалів справи, вбачається, що у ОСОБА_1 відсутні будь-які ознаки сп`яніння.
 
Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Федака М.Л., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає. 
 
Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх доказів в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. 
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, приймаючи рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в повній мірі дотримався вимог закону. 
Оскаржуючи постанову суду першої інстанції захисник зазначає, що долучений до матеріалів справи відеозапис є неналежним доказом, оскільки він був здійснений на особистий телефон поліцейського та запис не вівся безперервно, однак такі доводи апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки для вирішення справи важливими є лише ті фактичні дані, зафіксовані за допомогою відеокамери поліцейського, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, або про протилежне. Відповідно до наданого відеозапису, на ньому повністю відображена подія вчиненого ОСОБА_1  правопорушення. 
Крім того апелянтом не надано доказів того, що відеозапис здійснювався на особистий телефон поліцейського.
Поряд з цим із «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» вбачається, що у ній не наведено вичерпного переліку засобів чи технічних пристроїв, за допомогою якого може здійснюватись відеозапис.
Апеляційний суд вважає, що зафіксована на відеозаписі інформація є достатньою та підтверджує обставини, що мають значення для справи та узгоджуються з іншими наявними в матеріалах справи доказами.
Виходячи з наведеного, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції відеозапис поліцейського обґрунтовано прийнятий як належний та допустимий доказ, отже участь свідків, за таких умов, не є обов`язковою.
Оскаржуючи постанову суду першої інстанції захисник зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 мопедом.
Однак зазначене не відповідає дійсності.
Із наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, як       ОСОБА_1 , який знаходиться в шоломі та сидить на мопеді, повідомляє працівникам поліції, що вживав пляшку пива, на пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер» та у медичному закладі у лікаря нарколога ОСОБА_1 відмовляється, зазначивши при цьому - «не буду, я зараз не можу».
Крім того в матеріалах справи наявна копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 625210 від 05 січня 2022 року, де зазначено, що водій ОСОБА_1 05 січня 2022 року о 20 год. 29 хв. в       м. Буча, вул. Києво-Мироцька, 107 здійснював рух на мопеді «YAMAHA», при цьому не мав права керування, без посвідчення водія, чим порушив          п. 2.1 а) ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 126 КУпАП. Відомості про оскарження та скасування вказаної постанови в матеріалах справи відсутні.
Таким чином не знайшли свого підтвердження доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не керував мопедом.
Також на відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_1 розуміє, що з ним спілкуються працівники поліції, при цьому зазначає, що розуміє свої права та обов`язки, що спростовує доводи захисника, наведені ним в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_1 не розумів, що за особи підійшли до нього.
Щодо доводів захисника про те, що до матеріалів справи не долучено жодного доказу на підтвердження повноважень особи, яка склала протокол, то апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що жодної вимоги про долучення таких документів до матеріалів справи чинний КУпАП не містить.
Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 078643 від 05 січня 2022 року вбачається, що він складений уповноваженою на те особою - поліцейським СРППВП № 1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області капралом поліції Храберюшем Павлом Павловичем, що відповідає вимогам ст. 255 КУпАП, при цьому жодних доказів про те, що цей працівник поліції не був уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення стороною захисту надано не було. 
Також, апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, оскільки у протоколі наявний запис працівника поліції про таке відсторонення.
Оскаржуючи постанову захисник зазначає, що ОСОБА_1 не було надано можливості зазначити свої пояснення та заперечення до протоколу, однак апеляційний суд не бере такі доводи до уваги, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення міститься запис працівника поліції про відмову від підписання протоколу ОСОБА_1 , отже правом надати свої пояснення чи зауваження він не скористався.
Щодо доводів апелянта про те, що у  ОСОБА_1 не було ознак сп`яніння, то апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до пункту 2 Розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
При цьому, повноваженнями щодо встановлення наявності у водія ознак сп`яніння наділений лише працівник поліції, тому виявлення працівниками поліції ознак сп`яніння, є достатньою підставою для проведення огляду на стан сп`яніння.
Досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Апеляційний суд вважає, що суд цих вимог закону дотримався в повній мірі та ухвалив рішення, яке є вмотивованим, а викладені в ньому висновки відповідають фактичним обставинам справи, відтак підстав для скасування оскаржуваної постанови немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу захисника Федака М.Л. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Постанову судді Ірпінського міського суду Київської області від          02 червня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

 
Суддя                                                         Ю.Р. Трясун