ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" лютого 2022 р.           Справа№ 910/7996/21
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Ткаченка Б.О.
суддів:            Гаврилюка  О.М. 
          Майданевича А.Г. 
 
за участю секретаря судового засідання Яценко І.В.
представників сторін згідно протоколу судового засідання від 22.02.2022
розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Ілайя Фемелі»
на рішення Господарського суду міста Києва   від 13.09.2021
у справі № 910/7996/21 (суддя - Алєєва І.В.)
за позовом   Товариства з обмеженою відповідальністю «МЛ «Діла»
до   Товариства з обмеженою відповідальністю «Ілайа Фемелі»
про   стягнення 1   368   707, 70 грн,

Встановив:

          Короткий зміст позовних вимог
Товариство з обмеженою відповідальністю «МЛ «Діла» (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ілайа Фемелі» (далі - відповідач) про стягнення 1 368 707, 70 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані      неналежним виконанням      відповідачем зобов`язань за договором про надання послуг від 25.04.2017 № 122/17, що і стало підставою для звернення до суду.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції та мотиви його прийняття
          Позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ілайа Фемелі» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МЛ «Діла» заборгованість у розмірі 1      368      707,70 грн та витрати зі сплати судового збору у розмірі 20      530,62 грн.   
          Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідач свої зобов`язання за договором виконував з порушенням умов договору, факт наявності заборгованості відповідача за договором не спростований та визнаний відповідачем, доказів сплати суду не надано, у той час, як розмір відповідно заявленої до стягнення заборгованості у розмірі 1      368      707, 70 грн позивачем доведено у повному обсязі. 

          Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів
          Не погоджуючись з ухваленим рішенням, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 13.09.2021 по справі №   910/7996/21 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
          В обґрунтування апеляційної скарги, скаржник зазначає, що не заперечує і не заперечував під час судового розгляду визнання боргу перед позивачем у розмірі 1   368   707,70 грн. 
Однак, на думку скаржника, судом було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, не досліджено належним чином договір №   122/17 від 25.04.2017, укладений між позивачем та відповідачем, зокрема п. 10 «Форс-мажорні обставини».
          
          Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу та пояснень
           03.12.2021 від ТОВ «МЛ «Діла» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач не визнає вимоги апеляційної скарги. В обґрунтування своєї позиції позивач зазначає, що обставини, за яких можливе  звільнення від відповідальності за невиконання умов договору внаслідок настання форс-мажорних обставин передбачені не лише в п. 10.1 договору, але і в п. 6.8 договору, укладеного між сторонами.
Позивач вважає, що, оскільки відповідач не дотримався порядку, зазначеного в п. 6.8 договору, а саме - не пізніше ніж у 2-х денний термін письмово не повідомив позивача про настання форс-мажорних обставин, посилання на ці обставини для звільнення від відповідальності за невиконання умов укладеного між сторонами договору є необґрунтованими.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті
          Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.10.2021 для розгляду апеляційної скарги ТОВ «Ілайя Фемелі» сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Ткаченко Б.О., судді - Гаврилюк О.М., Майданевич А.Г.
          Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.10.2021 у справі №   910/7996/21 апеляційну скаргу залишено без руху, надано скаржнику термін для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме: надати суду докази сплати судового збору у розмірі, визначеному чинним законодавством.
           05.11.2021 до Північного апеляційного господарського суду від скаржника  надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги з додатками сплати судового збору у визначеному розмірі.
          Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.11.2021  у справі №   910/7996/21 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Ілайя Фемелі» та призначено апеляційну скаргу до розгляду 07.12.2021.
          У судовому засіданні 07.12.2021 відкладено розгляд справи на 18.01.2022.
          Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.12.2021 продовжено строк розгляду спору та оголошено перерву в розгляді справи № 910/7996/21 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Ілайя Фемелі» на рішення Господарського суду міста Києва від 13.09.2021 на 18.01.2022.
          У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого судді Ткаченка Б.О. розгляд справи 18.01.2022 не відбувся.          
          Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.02.2022 розгляд справи № 910/7996/21 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Ілайя Фемелі» на рішення Господарського суду міста Києва від 13.09.2021 призначено   на 22.02.2022.
У судовому засіданні 22.02.2022 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання
У судовому засіданні 22.02.2022  представник позивача проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив суд апеляційної інстанції залишити оскаржуване рішення без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. 
          Представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 13.09.2021 по справі №   910/7996/21 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

          Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції
Як встановлено судом першої інстанції та перевірено судом апеляційної інстанції, 25.04.2017 між позивачем (виконавець) та відповідачем (замовник) укладено Договір № 122/17 (далі - Договір), предметом якого є обов`язок виконавця за завданням замовника надати послуги по проведенню медичних діагностичних лабораторних досліджень, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначені послуги в строки та на умовах, визначених Договором (п.      2.1. Договору).
Пунктом 3.2.5. Договору сторони погодили, що замовник зобов`язаний своєчасно здійснювати оплату Послуг у порядку та на умовах, передбачених цим Договором.
За умовами п. 4.1. Договору вартість послуг та терміни виконання досліджень, що надає виконавець, на момент складання договору, визначається в Додатку № 1, який є невід`ємною частиною цього договору.
Відповідно до п. 4.6. Договору оплата послуг за проведенні лабораторні дослідження здійснюється щомісячно. Замовник має право здійснити попередню оплату за домовленістю сторін.
Як визначено в п. 4.10. Договору сторони визначили, що замовник сплачує вартість послуг протягом 10-ти банківських днів з моменту отримання рахунку-фактури та/або Акта приймання-передачі виконаних робіт (послуг).
Відповідно до п. 6.8. Договору сторони не несуть відповідальності за невиконання умов Договору, що сталися внаслідок настання форс-мажорних обставин.
Згідно з п. 10.1. Договору, сторони не несуть відповідальності за невиконання умов Договору, що сталися внаслідок настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).
Як вбачається з матеріалів справи, позивач у період з 01.01.2019 по 31.03.2021 надав відповідачу послуги на загальну суму 1      372 307, 70 грн, що підтверджується підписаними між сторонами Актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) за період з січня 2019 року по березень 2021 року, а саме: 
-          у січні 2019 року на суму 43 775, 90 грн;                               
-          у лютому 2019 року на суму 31 994, 70 грн та 31 711, 70 грн;
-          у березні 2019 року на суму 37 852, 30 грн та 41 054, 10 грн; 
-          у квітні 2019 року на суму 41 931, 40 грн; 
-          у травні 2019 року на суму 33 824, 20 грн та 26      835, 50 грн;
-          у червні 2019 року на суму 26 707, 60 грн та 25 880, 60 грн; 
-          у липні 2019 року на суму 21 532, 40 грн та 30 878, 50 грн; 
-          у серпні 2019 року на суму 22 685, 30 грн та 41      322, 30 грн; 
-          у листопаді 2019 року на суму 49 310, 50 грн; 
-          у грудні 2019 року на суму 45 385, 50 грн та 47 565, 50 грн;
-          у січні 2020 року на суму 29 302, 00 грн та 63 521, 00 грн; 
-          у лютому 2020 року на суму 53 629, 50 грн та 38 397, 00 грн; 
-          у березні 2020 року на суму 45 494, 00 грн та 32 110, 00 грн; 
-          у квітні 2020 року на суму 38 320, 00 грн та 63 521, 00 грн;
-          у вересні 2020 року на суму 55 031, 50 грн; 
-          у листопаді 2020 року на суму 70 214, 50 грн;
-          у грудні 2020 року на суму 64 124, 50 грн;
-          у січні 2021 року на суму 61 008, 50 грн та 60 508, 00 грн; 
-          у лютому 2021 року на суму 72 469, 50 грн та 53 368, 00 грн.
          Також, у матеріалах справи наявні видаткові накладі, а саме: № 40081 від 18.11.2020 року на суму 407, 00 грн, № 40082 від 18.11.2020 року на суму 626, 00 грн, №      13460 від 19.03.2021 року на суму 2590, 40 грн, № 13459 від 19.03.2021 року на суму 420,      00 грн.
Відповідно до встановлених умовами Договору вимог, відповідач не виконав свої зобов`язання щодо оплати за надані послуги у розмірі 1 368 707, 70 грн (1 372 307, 70 грн (загальна сума наданих послуг) - 3600,00 грн (оплачена сума послуг)), що і стало підставою для звернення до Господарського суду міста Києва з даним позовом.

          Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції при ухваленні постанови
Відповідно до                  ст. 269 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
          Відповідно до ч.2   ст.509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання виникають з підстав, встановлених   статтею 11 цього Кодексу.
Згідно з п.1 ч. 2   ст.11 ЦК України   підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Частина 1   статті 626 ЦК України   передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до   ст. 629 ЦК України   договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Укладений між сторонами договір за правовою природою є договором про надання послуг, за яким, згідно   статті 901 ЦК України, одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Згідно з ч. 1   ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Статтею 526 ЦК України   встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього   Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Стаття 525 ЦК України   передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з п. 2.1 Договору №122/17 від 25.04.2017, укладеного між сторонами, позивач зобов`язався надати послуги відповідачу по проведенню лабораторних діагностичних досліджень, а відповідач - оплатити позивачу зазначені послуги у строк, визначений п.4.10 договору - протягом 10-ти банківських днів  з моменту отримання рахунку-фактури та/або акту приймання-передачі виконаних робіт (послуг).
Уклавши вищевказаний договір, у сторін виконавця та замовника виникли зобов`язальні правовідносини один перед одним, а саме: у виконавця (позивача)   - надати послугу, у замовника (відповідача) - прийняти та оплатити її.
Відповідно до ч. 1   статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
У період з 01.01.2019 по 31.03.2021 позивач надав послуги відповідачу та виставив йому наступні рахунки за надання послуг, які підтверджуються актами здачі-прийняття робіт (надання послуг), підписаними представниками сторін та скріпленими печатками, а саме:
у січні 2019 року на суму 43   775,90 грн, який відповідач оплатив частково, заборгованість складає 40   000,00 грн;
у лютому 2019 року на суму 31994,70 грн та 31   711,70 грн;
у березні 2019 року на суму 37   852, 30 грн та 41   054,10 грн;
у квітні 2019 року на суму 41   931,   40 грн та 34294,20 грн;
у травні 2019 року на суму 33   824,20 грн та 26   835,50 грн;
у червні 2019 року на суму 26   707,60 грн та 25   880,60 грн;
у липні 2019 року на суму 21   532, 40 грн та 30   878,50 грн;
у серпні 2019 року на суму 22 6685,30 грн та 41   322,30 грн;
у листопаді 2019 року на суму 49   310,50 грн;
у грудні 2019 року на суму 45   385,50 грн та 47   565,50 грн;
у січні 2020 року на суму 29   302,00 грн та 63   521,00 грн;
у лютому 2020 року на суму 53   629,50 грн та 38   397,00 грн;
у березні 2020 року на суму 45   494,00 грн та 32   110,00 грн;
у квітні 2020 року на суму 38   320,00 грн;
у вересні 2020 року на суму 55   031, 50 грн;
у листопаді 2020 року на суму 70214,50 грн, 407,00 грн, 626,00 грн;
у грудні 2020 року на суму 64   124,50 грн;
у січні 2021 року на суму 61   008,50 грн та 60   508,00 грн;
у лютому 2021 року на суму 72   469,50 грн та 53   368,00 грн;
у березні 2021 року на суму 420,00 грн та 2590,40 грн.
Крім того, надання послуг позивачем підтверджується видатковими накладними №   40081 від 18.11.2020 року на суму 407,00 грн, №   40082 від 18.11.2020 року на суму 626,00 грн, №   13460 від 19.03.2021 на суму 2590,40 грн та №   13459 від 19.03.2021 на суму 420,00 грн.
У період з березня по жовтень 2020 року відповідачем перераховано в якості передоплати за інші послуги за договором кошти в розмірі 3   600,00 грн, які враховані позивачем у рахунок оплати за вказані вище послуги.
Однак, несплаченою залишилась сума заборгованості 1   368   707,70 грн.
На адресу позивача 12.05.2020 відповідач надіслав лист №   12/05/20-1, відповідач визнав заборгованість станом на 27.04.2020 року в розмірі 963   378,36 грн та просив розстрочити її сплату (том 1 а.с.93).
Як слідує з акту звірки взаєморозрахунків за період з січня 2020 по березень 2021 року, підписаними сторонами, відповідач підтвердив наявність заборгованості  перед позивачем у розмірі 1   424   108,20 грн, з яких у квітні 2021 року відповідач сплатив на користь позивача 55   401,50 грн.
Станом на день звернення позивача до суду, заборгованість відповідача за вказаним вище договором становила суму 1   368 707,70 грн, що визнавалась відповідачем під час розгляду справи, і, як  вбачається з матеріалів справи,  відповідачем у суді першої інстанції ставилось лише питання про можливість розстрочення виконання судового рішення. 
Таким чином, судом першої інстанції достовірно встановлено наявність заборгованості відповідача за вказаним вище договором, доказів його сплати не надано, а тому на переконання колегії суддів, приймаючи рішення, суд дійшов обґрунтовано висновку про задоволення позовних вимог.
Щодо тверджень відповідача викладених в апеляційній скарзі, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, не досліджено належним чином договір №   122/17 від 25.04.2017, укладений між позивачем та відповідачем, зокрема п. 10 «Форс-мажорні обставини», колегія суддів вважає є безпідставними та які не заслуговують на увагу, виходячи з вимог п.п.6.8,6.9 та  10.1 Договору.
          При цьому, колегія суддів зазначає, що форс-мажорні обставини не є підставою для звільнення сторони від обов`язку виконати свої зобов`язання за договором.
          З урахуванням зазначеного вище, колегія суддів вважає, що вмотивованим є висновок місцевого господарського суду про наявність підстав для задоволення позову.
Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги
          Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин, що мають значення для справи, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим апеляційна скарга      задоволенню не підлягає.
          Практикою Європейського суду з прав людини передбачено, що п. 1   ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод   зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, проте його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
          Згідно ч. 1   ст. 74 Господарського процесуального кодексу України   кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
          Відповідно до ч.ч. 1, 2   ст. 86 Господарського процесуального кодексу України   суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
          Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
          Обставини, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду даної справи.
Згідно      ст. 276 ГПК України      суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також вірно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі судового рішення відсутні.

Судові витрати
У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, враховуючи положення      ст. 129 ГПК України, судові            витрати по сплаті судового збору за результатами розгляду апеляційної скарги покладаються на скаржника.
Керуючись ст.ст.      129,   269,   275,   276,      281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ілайа Фемелі» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 13.09.2021 у справі №   910/7996/21 залишити без змін.
2. Судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Ілайа Фемелі».
3. Матеріали справи №   910/7996/21 повернути до Господарського суду міста Києва.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню, крім випадків, передбачених  ст.287 ГПК України.

Головуючий суддя                                                            Б.О. Ткаченко 

Судді                                                                                О.М. Гаврилюк

                                                                                А.Г. Майданевич

 Повний текст постанови складено та підписано 04.05.2022,  враховуючи Указ Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 від 24.02.2022 , Указ Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" №        133/2022 від 14.03.2022, Указ Президента України від 18 квітня 2022 року  № 259/2022  "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні".