ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и
19 липня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 404/8330/21	
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Прокопчук Т.С. (доповідач),
                               суддів:  Щербака А.А., Шлай А.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу   ОСОБА_1     
на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда    від 25 січня 2022 року (головуючий суддя: Мохонько В.В.) по адміністративній справі № 404/8330/21(2-а/404/146/21)
за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, провідного фахівця відділу цифрової трансформації та інформаційно-технічного забезпечення Департаменту аналітики та цифровізації Державної служби України з безпеки на транспорті Соколюк Любомира Миколайовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, - 
ВСТАНОВИВ:
Позивач   ОСОБА_1 05.11. 2021 року звернулася до суду із позовом до відповідачів   Державної служби України з безпеки на транспорті (ДСУ з безпеки на транспорті), провідного фахівця відділу цифрової трансформації та інформаційно-технічного забезпечення Департаменту аналітики та цифровізації Державної служби України з безпеки на транспорті Соколюк Л.М. (далі  провідного фахівця ДСУ з безпеки на транспорті Соколюк Л.М.) про скасування постанови серії ВМ №00000630 від 26.10.2021 року, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн. за приписами ч.2 ст.132-1 КУпАП.
Позовні вимоги обґрунтовано протиправністю висновків відповідача провідного фахівця ДСУ з безпеки на транспорті ОСОБА_2 щодо наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 132-1 КУпАП, просить позов задовольнити.  
У відзиві на позов ДСУ з безпеки на транспорті просить в позові відмовити за недоведеністю вимог, зазначає, що належний позивачу транспортний засіб здійснював рух автомобільними дорогами загального користування та перевозив вантаж з перевищенням нормативних параметрів, визначених  п.22.5 Правил дорожнього руху  України( далі ПДР) без отримання на те спеціального дозволу, чим скоїла адміністративне правопорушення, відпоідальність за яке передбачена ч.2  ст.132-1 КУпАП. 
Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда    від 25 січня 2022 року  в задоволенні позову відмовлено, яке обґрунтовано  підтвердженням   факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення та наявністю підстав для притягнення   до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1  подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення скасувати через порушення судом норм матеріального права та задовольнити позов.  
В судове засідання апеляційного суду сторони не з`явилися, про день розгляду справи повідомлені належним чином, у зв`язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно    ст.229 КАС України    не здійснювалося. 
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі колегія суддів зазначає, що  вимоги апеляційної скарги є не обґрунтованими та не підлягають задоволенню з огляду на наступне. 
Із матеріалів справи вбачається, що 26.10.2021 року  провідним фахівцем ДСУ з безпеки на транспорті Соколюк Л.М. винесено постанову серії ВМ №00000630, якою ОСОБА_1  притягнено до адміністративної відповідальності за приписами ч.2 ст.132-1 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн. 
З зазначеної постанови видно, що підставою для її винесення та застосування до позивача адміністративного стягнення стало те, що   позивач, як власник транспортного засобу, та відповідальна особа, 26.10.2021 року о 18 год 21 хв. допустила рух транспортного засобу MAN TGX 18.440, днз НОМЕР_1 , із перевищення нормативних параметрів зазначених    п.22.5 ПДР навантаження на одиночну вісь і транспортного засобу на 8% (3,146 тон), чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2  ст. 132-1 КУпАП.
Згідно з положеннями    ст. 1 Закону України "Про автомобільний транспорт"  автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями; великоваговий транспортний засіб - транспортний засіб з вантажем або без вантажу, хоча б один з вагових параметрів якого перевищує встановлені на території України допустиму максимальну масу чи осьове навантаження.
Відповідно до ч.2  ст. 29 Закону України "Про дорожній рух"  з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються КМ України.
За приписами  ст.33 Закону України "Про автомобільні дороги"  рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному КМ України.
Відповідно до ч. 1  ст. 132-1 КУпАП  перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.
Частиною 2  ст. 132-1 КУпАП України  передбачено адміністративну відповідальність у випадку перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.
Пунктом 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених  постановою КМ України від 18.01.2001 року № 30  , передбачено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у  п.22.5 ПДР.
За приписами п.22.5 ПДР за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, —  3,75 м), за висотою від поверхні дороги — 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах — 4,35 м), за довжиною — 22 м (для маршрутних транспортних засобів — 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів — понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах — до 46 т), навантаження на одиночну вісь — 11 т (для автобусів, тролейбусів — 11,5 т), здвоєні осі — 16 т, строєні — 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь — 11 т, здвоєні осі — 18 т, строєні — 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. 
Статтею 251 КУпАП  передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному  законом  порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються в тому числі  показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису,  а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Із матеріалів справи вбачається, що технічним засобом - вимірювальним обладнанням автоматичного пункту Q FREE HI TRAC TRU4 WIM, 29, що відповідає вимогам Технічного регламенту, яке знаходиться за адресою Н-23, км 2+998, здійснено 26.10.2021 року о 18 год 21 хв. зважування транспортного засобу MAN TGX 18.440, днз НОМЕР_1 ,що належить ОСОБА_1 ,  яким встановлено  перевищення нормативних параметрів зазначених    п.22.5 ПДР - навантаження на одиночну вісь транспортного засобу на 8% (3,146 тон), що передбачає адміністративну відповідальність за ч. 2  ст. 132-1 КУпАП.
В силу викладеного висновок суду першої інстанції, що відповідачем провідним фахівцем ДСУ з безпеки на транспорті Соколюк Л.М. з дотриманням вимог чинного законодавства в межах наданих повноважень  винесено 26.10.2021 року  оскаржувану постанову серії ВМ №00000630  про застосування до позивача  штрафу на суму 8500 грн.  за порушення законодавства, відповідальність за яке передбачена ч. 2  ст. 132-1 КУпАП - є правомірним.
Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої  інстанції не спростовують.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а   рішення  суду першої інстанції   - без змін.
Керуючись ст.271,    272,      315,  316,    321,  322,  325    КАС України, суд, -                                                                                                                                                                                                                
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без  задоволення.
Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 січня 2022 року  по адміністративній справі № 404/8330/21(2-а/404/146/21)- залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття,  відповідно до приписів ст.272 КАС України  є остаточною та оскарженню не підлягає.            

Головуючий - суддя                                                                      Т.С. Прокопчук 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай