П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

08 червня 2022 р.	м.Одеса	Справа № 420/6896/19	
Головуючий в 1 інстанції: Свида Л.І.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:  
              Головуючого:              Градовського Ю.М.
              суддів:                          Танасогло Т.М., 
                                                    Шеметенко Л.П.         
                          при секретарі:              Шатан В.О.  
розглянувши у відкритому судовому засіданні м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 січня 2022р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправними наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И Л А:
У листопаді 2021р. ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ГУ НП в Одеській області, в якому просив:
- визнати незаконним, протиправним та скасувати наказ ГУНП в Одеській області за №2132 від 29.08.2019р. про притягнення до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції позивача;
- визнати незаконним, протиправним та скасувати наказ ГУНП в Одеській області за №1174 о/с від 10.09.2019р. про реалізацію дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби позивача з 12.09.2019р.;
- поновити позивача на посаді слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Одеській області;
- стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу.          В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що з 13.07.1993р. по 6.11.2015р. він проходив службу в органах внутрішніх справ України, а з 26.09.2018р. він проходив службу в Національній поліції України та з березня 2019р. перебував на посаді слідчого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУ НП в Одеській області.
В подальшому, наказом ГУ НП в Одеській області за №1174 о/с від 10.09.2019р. рядового поліції ОСОБА_1 , слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУ НП в Одеській області з 12.09.2019р. звільнено зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 ЗУ «Про Національну поліцію» на підставі наказу ГУ НП в Одеській області від 29.08.2019р. за №2132 та подання начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУ НП в Одеській області від 5.09.2019р..
Позивач вважає, що його протиправно звільнено зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 ЗУ «Про Національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення), оскільки він подавав рапорти про звільнення за власним бажанням, які відповідачем не розглянуті. 
Крім того, позивач зазначає, що при звільненні не враховані обставини відсутності у нього діючих дисциплінарних стягнень, тобто, попередню поведінку та ставлення до служби, сімейний стан, характер проступку, тощо.
Посилаючись на вказане просив позов задовольнити.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31 січня 2022р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити адміністративний позов в повному обсязі, посилаючись на порушення норм права.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення на неї, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.
Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами службового розслідування підтверджується вчинення позивачем дисциплінарного проступку, притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби є обґрунтованим та законним, а тому оскаржуваний позивачем наказ є правомірними та не підлягає скасуванню.
Вирішуючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.
Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи під час апеляційного розгляду, що з 13.07.1993р. по 6.11.2015р. ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України, з 26.09.2018р. проходив службу в Національній поліції України та з березня 2019р. перебував на посаді слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУ НП в Одеській області.
В подальшому, наказом ГУ НП в Одеській області за №1174 о/с від 10.09.2019р. рядового поліції ОСОБА_1 , слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУ НП в Одеській області з 12.09.2019р. звільнено зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 ЗУ «Про Національну поліцію» на підставі наказу ГУ НП в Одеській області від 29.08.2019р. за №2132 та подання начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУ НП в Одеській області від 5.09.2019р..
Так, з матеріалів справи вбачається, що від начальника УКЗ ГУНП в Одеській області на адресу начальника ГУНП в Одеській області надійшла доповідна записка від 21.07.2019р. про доцільність призначення службового розслідування, в якій зазначено, що 20.07.2019 року близько 12:30год. з ОВК №138 смт.Ширяєве до ДВК №510915, розташованої в с.Валентинівка Ширяївського району Одеської області, після отримання виборчих бюлетенів, виїхали окремі члени ДВК у супроводі позивача, який слідував на власному автомобілі з табельною вогнепальною зброєю, однак позивач до ДВК №510915 не прибув, про причини своєї відсутності не повідомив та на телефонні дзвінки не відповідав.
Того ж дня, близько 22:00год. було встановлене місцезнаходження позивача, який прибув за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 та знаходився в стані алкогольного сп`яніння, його було знято з охорони ДВК №510915, табельна вогнепальна зброя була вилучена та позивача направлено до КНП «ООМЦПЗ», ООР для встановлення стану алкогольного сп`яніння. За результатами тесту встановлено стан алкогольного сп`яніння позивача, що дорівнює 3,13 проміле.
На підставі вказаних обставин, ГУ НП в Одеській області прийнято наказ за №1766 від 22.07.2019р., яким призначено службове розслідування стосовно позивача за фактом, зазначеним в доповідній записці.
Так, за результатами проведеного службового розслідування комісією складений висновок від 7.08.2019р., який затверджений начальником ГУ НП в Одеській області 8.08.2019р. та відповідно до цього висновку відомості, які стали підставою для призначення службового розслідування знайшли своє підтвердження.
На підставі зазначеного висновку, ГУ НП в Одеській області виданий наказ за №2132 від 29.08.2019р. про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, в якому зазначено, що відповідно до п.26 додатку 2 наказу ГУНП в Одеській області від 11.07.2019р. за №559 позивач був відряджений з 15.07.2019р. по 25.07.2019р. до Ширяївського ВП Роздільнянського ВП ГУ НП в Одеській області для несення служби у складі нарядів постів із забезпечення публічної безпеки і порядку на виборчих дільницях.
Так, під час службового розслідування було встановлено, що 19.07.2019р. позивач після проведення інструктажу отримав табельну вогнепальну зброю з боєкомплектом та 20.07.2019р. на власному автомобілі прибув до Ширяївського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області, де після інструктажу та доведення плану-розрахунку разом з іншим працівником поліції заступив на службу у складі наряду забезпечення публічної безпеки і порядку на ДВК 510915. Після цього, приблизно о 12:30год. позивач разом з іншим працівником поліції та членами ДВК 510915 направилися до ОВК 138 для отримання бюлетенів. Після їх отримання члени виборчої комісії разом з працівниками поліції, в тому числі, позивачем направилися до ДВК 510915. Рухаючись на власному автомобілі позивач змінив напрямок руху та до с.Валентинівка не прибув, перестав відповідати на дзвінки та зв`язок з ним втратився.
В подальшому, інший працівник поліції доповів про не прибуття позивача на ДВК 510915 та було встановлено його перебування за адресою мешкання в м.Одесі. За адресою мешкання позивача від нього було отримано табельну зброю з боєкомплектом та встановлено його перебування в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується протоколом медичного огляду за №000438 від 20.07.2019р.. Опитаний під час службового розслідування позивач пояснив, що у зв`язку з поганим самопочуттям повернувся додому, де вживав спиртні напої.
На підставі встановленого, ГУ НП в Одеській області прийнято наказ за №2132 від 29.08.2019р., яким позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції за порушення вимог п.1,4,6,8,13,14 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п.1,2 ч.1 ст.18 ЗУ «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції,  абз.6 п.2 розділу ІІ «Правил етичної поведінки поліцейських», затверджених наказом МВС України від 9.11.2016р. за №1179 за безвідповідальне ставлення до виконання службових обов`язків, що виразилося у безпідставному залишенні місця несення служби, не повідомлення керівництва про ці обставини, перебування під час несення служби з табельною вогнепальною зброєю в стані алкогольного сп`яніння відповідно до ст.11,12, п.7 ч.3 ст.14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
На підставі зазначеного наказу, 5.09.2019р. начальником відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Одеській області складено подання про звільнення позивача зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 ЗУ «Про Національну поліцію».
На підставі зазначених наказу ГУ НП в Одеській області за №2132 від 29.08.2019р. та подання від 5.09.2019р. позивача звільнено зі служби в поліції наказом ГУ НП в Одеській області за №1174 о/с від 10.09.2019р..
Позивач вважає накази ГУНП в Одеській області за №2132 від 29.08.2019р. та за №1174 о/с від 10.09.2019р. протиправним та такими, що підлягають скасуванню, а тому звернувся в суд із даним позовом.
Перевіряючи правомірність прийняття оскаржуваного наказу про звільнення зі служби в поліції, з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує його протиправність та скасування, судова колегія виходить з наступного. 
Приписами ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спірні правовідносини регулюються положеннями ЗУ «Про Національну поліцію» від 2.07.2015р. за №580-VIII (надалі - Закон №580-VIII), ЗУ «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затверджений наказом МВС України від 7.11.2018р. за №893.
Положеннями ч.1 ст.3 Закону №580-VIII встановлено, що в своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
За правилами п.1,2 ч.1 ст.18 Закону №580-VIII поліцейський зобов`язаний:1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
У разі вчинення протиправних діянь, згідно з ч.1 ст.19 Закону №580-VIII, поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Частиною другою вказаної статті встановлено, що підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
          У відповідності до положень ч.1, п.1,4,6,8,13,14 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, службова дисципліна - це дотримання поліцейським    Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
За правилами абз.6 п.2 розділу ІІ «Правил етичної поведінки поліцейських», затверджених наказом МВС України від 9.11.2016р. за №1179, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 6.12.2016р. за №1576/29706, під час виконання службових обов`язків поліцейському заборонено перебувати на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння, уживати тютюнові вироби під час безпосереднього виконання службових обов`язків і в невстановленому місці.
Згідно ст.11,12, п.7 ч.3 ст.14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
До поліцейського може бути застосований такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення із служби в поліції.
Згідно з положеннями ст.14,15,19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування, яке призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Проведення службового розслідування здійснює дисциплінарна комісія, яка приймає рішення у формі висновку.
Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби. 
При цьому, до обставин, що обтяжують відповідальність відноситься вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, що позивача було відряджено до Ширяївського ВП Роздільнянського ВП ГУ НП в Одеській області для несення служби у складі нарядів постів із забезпечення публічної безпеки і порядку на виборчих дільницях, зокрема, ДВК 510915 с.Валентинівка, згідно плану-розрахунку, отримання ним вогнепальної зброї та набоїв для несення служби, про що міститься його підпис в Книзі видачі й приймання озброєння, перебування його в стані алкогольного сп`яніння, про що свідчить протокол медичного огляду від 20.07.2019р..
В своїх поясненнях позивач не заперечує факт не прибуття до ДВК 510915, повернення 20.07.2019р. до дому та вживання алкогольних напоїв. З пояснень голови ДВК  510915 та працівника поліції, який ніс службу разом з позивачем вбачається, що вони всі разом з бюлетенями виїхали з ОВК на двох автомобілях до ДВК 510915, позивач їхав на своєму автомобілі, однак ОСОБА_1 до ДВК 510915 не прибув.
Отже, судова колегія вважає, що оскільки підтверджується перебування позивача на ДВК 510915, супроводження бюлетенів разом з членами ДВК з ОВК, не прибуття його до виборчої дільниці, знаходження його в той день за адресою мешкання з табельною вогнепальною зброєю в стані алкогольного сп`яніння, доводів на спростування цих обставини та відповідних доказів на їх підтвердження позивач не навів та не надав до суду, а тому матеріалами справи доведено вчинення позивачем дисциплінарного проступку та порушення норм Дисциплінарного статуту Національної поліції України, ЗУ «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, «Правил етичної поведінки поліцейських», наведених в наказі про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.
Що стосується тверджень позивача на те, що під час притягнення його до дисциплінарної відповідальності не враховане його тривале перебування на службі (більше 20 років), відповідачем не доведена необхідність застосування такого сурового покарання, як звільнення зі служби, не врахована відсутність у позивача дисциплінарних стягнень, сімейного стану, тощо, то судова колегія вважає такі твердження необґрунтованими, оскільки висновок за результатами службового розслідування є обґрунтованим, містить дані щодо стажу роботи в органах внутрішні справ позивача, відсутність у нього дисциплінарних стягнень, а характер вчиненого дисциплінарного проступку, перебування позивача під час несення служби в стані алкогольного сп`яніння з вогнепальною зброєю та набоями, залишення місця несення служби при транспортуванні бюлетенів з виборчої дільниці свідчить про безвідповідальне відношення позивача до виконання свої службових обов`язків.
Щодо тверджень позивача про протиправність його звільнення за п.6 ч.1 ст.77 ЗУ «Про Національну поліцію» у зв`язку з поданням ним рапортів про звільнення за власним бажанням та їх не розглядом відповідачем, то судова колегія вважає такі твердження помилковими, оскільки ці рапорти подані вже після вчинення дисциплінарного проступку позивачем та призначення службового розслідування, рапорти розглянуті відповідачем та в їх задоволенні було відмовлено, про що позивачу направлені відповідні повідомлення, нормами законодавства не передбачено зупинення дисциплінарного провадження стосовно працівника поліції в разі надходження рапортів про звільнення за власним бажанням та не передбачено обов`язок щодо задоволення цих рапортів під час проведення службового розслідування.
На підставі вказаного, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 , оскільки матеріалами службового розслідування підтверджується вчинення позивачем дисциплінарного проступку, притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби є обґрунтованим, а тому оскаржувані позивачем накази є правомірними та не підлягають скасуванню.
В доводах апеляційної скарги апелянт посилався на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті. 
          За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246,315,316 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
          Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 січня 2022р. - залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий:                                                                                Ю.М.Градовський

Судді:                                                                                          Т.М.Танасогло

                                                                                                      Л.П.Шеметенко