П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

11 липня 2022 р.	м.Одеса	Справа № 420/17575/21	
Головуючий в 1 інстанції: Андрухів В.В.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді –	Кравченка К.В.,	
судді –	Джабурія О.В.,	
судді –	Вербицької Н.В.,	

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:
В серпні 2021 року ОСОБА_1 (надалі – позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду в Одеській області, в якому просив:
- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області, які полягають у застосуванні обмеження максимального розміру пенсії ОСОБА_1 , вчинені під час перерахунку пенсії з 01.04.2019 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.04.2021 року у справі №420/1659/21;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області здійснити перерахунок та виплату з 01.04.2019 року пенсії без обмеження її максимальним розміром на підставі довідки Офісу Генерального прокурора від 28.10.2020 року №21-1778зп та на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.04.2021 року у справі №420/1659/21, з виплатою різниці між фактично отриманою з 01.04.2019 року та перерахованою сумою пенсії;
- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області, які полягають у безпідставному здійсненні перерахунку пенсії з 01.10.2021 року, оформленого «Перерахунком пенсії від 03.09.2021 року»;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області утриматися від вчинення дій, які є наслідком незаконного перерахунку пенсії з 01.10.2021 року, оформленого «Перерахунком пенсії від 03.09.2021 року».
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що при виконанні рішення суду у справі №420/1659/21 03.09.2021 року відповідач обмежив розмір пенсії позивача сумою 17881,37 грн. та за власною ініціативою здійснив перерахунок пенсії з 01.10.2021 року, виходячи з відомостей, які містяться у тій же довідці Офісу ГП від 28.10.2020 року №21-1778зп про розмір грошового забезпечення станом на 01.04.2019 року. Такі дії, на думку позивача, є неправомірними та такими, що суперечать як Конституції України, так виданим в її розвиток нормативно-правовим актам, а також призводять до порушення прав та охоронюваних законом інтересів військових пенсіонерів.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29.11.2021 року позов задоволено частково.
Визнано протиправними дій ГУ ПФУ в Одеській області, які полягають у застосуванні обмеження максимального розміру пенсії ОСОБА_1 під час перерахунку з 01.04.2019 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.04.2021 року у справі №420/1659/21 та перерахунку пенсії з 01.10.2021 року, оформленого «перерахунком від 03.09.2021 року».
Зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області здійснити перерахунок та виплату з 01.04.2019 року ОСОБА_1 пенсії без обмеження її максимальним розміром на підставі довідки Офісу Генерального прокурора від 28.10.2020 року №21-1778зп та на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.04.2021 року у справі №420/1659/21, з виплатою різниці між фактично отриманою з 01.04.2019 року та перерахованою сумою пенсії.
У задоволенні решти позову – відмовлено.
Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області та отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03.09.2019 року у справі №420/4004/19 визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо проведення виплати пенсії ОСОБА_1 з обмеженням її максимальним розміром з 01.01.2017 року. Зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 призначену йому пенсію без обмеження її максимальним розміром з 01.01.2017 року, з урахуванням здійснених виплат.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14.04.2021 року у справі №420/1659/21 визнано протиправним рішення ГУ ПФУ в Одеській області, викладене у листі від 03.02.2021 року №1390-814/11-02/8-1500/21, яке полягає у відмові в перерахунку пенсії з 1 квітня 2019 року на підставі довідки Офісу Генерального прокурора від 28.10.2020 року №21-1778зп. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок з 1 квітня 2019 року основного розміру пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Офісу Генерального прокурора від 28.10.2020 року №21-1778зп, здійснивши виплату перерахованої з 1 квітня 2019 року пенсії за виключенням фактично виплачених сум.
Як вбачається з перерахунку пенсії від 03.09.2021 року, ГУ ПФУ в Одеській області з 01.04.2019 року проведено перерахунок пенсії позивача, виходячи з 59% грошового забезпечення, з урахуванням надбавок і доплат до пенсії, пенсія обчислена та складає 26305,63 грн.. Пенсію обмежено граничним розміром 17881,37 грн. (а.с.33).
Також 03.09.2021 року ГУ ПФУ в Одеській області з 01.10.2021 року проведено перерахунок пенсії позивача, виходячи з 59% грошового забезпечення, з урахуванням надбавок і доплат до пенсії, пенсія обчислена та складає 26394,88 грн. Пенсію обмежено граничним розміром 18540,00 грн. (а.с.34).
Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що з дати прийняття Конституційним Судом України рішення від 20.12.2016 року №7-рп/2016 і до моменту виникнення спірних правовідносин законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, не містить норм, які обмежують пенсії цих осіб максимальним розміром.
Крім того, суд першої інстанції зазначив, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03.09.2019 року у справі №420/4004/19 вже було захищене право позивача на отримання пенсії без обмеження її максимальним розміром. Це рішення відповідачем було виконане, проте без законних на те підстав, за відсутності іншого правового регулювання, ніж було на момент ухвалення вказаного рішення, відповідач під час виконання рішення суду у справі №420/1659/21 протиправно повторно застосував до пенсії позивача обмеження її максимальним розміром.
Колегія суддів при вирішенні даного спору виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-XII (далі - Закон №2262-XII) визначено умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які, зокрема, перебували на військовій службі.
Згідно Закону України від 24.12.2015 року №848-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» ст.43 Закону №2262-XII доповнено частиною 7 про те, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Проте, зазначене положення в цілому визнано неконституційним відповідно до Рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20.12.2016 року.
Згідно із пунктом другим резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 року №7-рп/2016, зокрема, частина 7 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Таким чином, з 20.12.2016 року ч.7 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» є нечинною.
Відповідно до Закону України від 06.12.2016 року №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який відповідно до Прикінцевих положень цього Закону, набрав чинності з 01.01.2017 року, у ч.7 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» слова і цифри «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року».
Таким чином, буквальне розуміння змін, внесених Законом України від 06.12.2016 року №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20.12.2016 року дозволяє стверджувати, що у Законі №2262-XII відсутня ч.7 ст.43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр, є нереалізованими.
Наведене означає, що з 2017 року ст.43 Закону №2262-XII не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.
Тобто, внесені Законом України від 06.12.2016 року №1774 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» до частини 7 зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.
Таким чином, з 20.12.2016 року (Рішення Конституційного Суду України) обмеження максимальним розміром пенсії є протиправним та відповідно є протиправними дії відповідача щодо обмеження призначеної позивачу пенсії.
Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до ст.1-1 Закону №2262-XII законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.
Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Закон №2262-XII є спеціальним до спірних правовідносин та саме його норми слід першочергово застосовувати для їх врегулювання.
Крім того, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції та зазначає, що обмеження пенсії військовослужбовців максимальним розміром вже регулювалося ч.7 ст.43 Закону №2262-XII, яка визнана неконституційною з 20.12.2016 року, а тому неможливо стверджувати, що з вказаної дати виникла ситуація, за якої дане питання підпадає під регулювання положень ст.2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-VI (далі - Закон №3668-VI) в частині, що не вирішується нормами Закону №2262-XII.
Окрім наведеного, виходячи з розділу Перехідних положень Закону №3668-VI, були внесені зміни щодо обмежень пенсії максимальним розміром у ряд законів та, зокрема, в Закон №2262-XII, проте це мало місце до Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 року №7-рп/2016, яким ч.7 ст.43 вказаного Закону разом із внесеними змінами визнано неконституційною. 
Обмеження максимального розміру пенсії порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною 5 статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.
Посилання апелянта на висновки Верховного Суду в постанові від 24.06.2020 року по справі №580/234/19 та у постанові від 21.05.2021 року по справі №347/2083/16 щодо застосовування обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність не знайшли свого підтвердження з огляду на вищевикладене.
Крім того, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, шо рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03.09.2019 року у справі №420/4004/19 вже було захищене право позивача на отримання пенсії без обмеження її максимальним розміром. Це рішення відповідачем було виконане, проте без законних на те підстав, за відсутності іншого правового регулювання, ніж було на момент ухвалення вказаного рішення, відповідач під час виконання рішення суду у справі №420/1659/21 протиправно повторно застосував до пенсії позивача обмеження її максимальним розміром.
Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.311, ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд, –

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області – залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2021 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Головуючий суддя 	 	Кравченко К.В.	
Судді	    	Джабурія О.В.    Вербицька Н. В.