Справа № 307/2488/19

Закарпатський апеляційний суд

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

21.07.2022                 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І.С., розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Ужгороді справу про адміністративне правопорушення №33/4806/142/20, за апеляційною скаргою захисника – адвоката Ціпле І.Ю. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 25.09.2019. 
Цією постановою:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 ( десять тисяч двісті ) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 01 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп. 
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №216852 від 04.08.2019 та постанови судді від 25.09.2019 вбачається, що ОСОБА_1 04.08.2019 о 22 год. 15 хв. в смт.Солотвино по вул.Емінеску Тячівського району, керував транспортним засобом марки ВАЗ 2107 реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку лікарем Тячівської районної лікарні №1.
В апеляційній скарзі, поданій захисником – адвокатом Ціпле І.Ю. в інтересах ОСОБА_1 , ставиться питання про скасування постанови судді від 25.09.2019 та закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу вказаного адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційних вимог захисник зазначає проте, що судом винесено постанову без належного з`ясування фактичних обставин справи,  внаслідок чого прийнято незаконне рішення, а судовий розгляд справи проведено поверхово, в тому числі у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, не дивлячись на подане клопотання про відкладення розгляду справи. Захисник Ціпле І.Ю. вказує на те, що за встановлених у протоколі часу та обставин, ОСОБА_1 не перебував за кермом, а підписати протокол його примусили працівники поліції, які нанесли йому тілесні ушкодження. Звертає увагу на невідповідність 

-2-

складеного щодо ОСОБА_1 протоколу вимогам ст.256 КУпАП у зв`язку з відсутністю в ньому даних про: свідків правопорушення, точного місця правопорушення; дату та місце розгляду справи судом; вручення ОСОБА_1 другого екземпляру протоколу, чи проводилось тимчасове затримання автомобіля, чи був відсторонений ОСОБА_1 від керування транспортним засобом та інші відомості необхідні для вирішення справи. Також зазначає, що ОСОБА_1 належить до нацменшин та не в повному обсязі володіє державною мовою, а тому потребував перекладача, що також залишено без уваги судом першої інстанції, чим допущено право на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Стверджує, що суд першої інстанції в порушення вимог ст.ст.245, 251, 278 КУпАП та практики Європейського суду з прав людини, неналежно з`ясував всі обставини справи, що мають значення для її правильного вирішення та прийшов до невірного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
В доповненні до апеляційної скарги захисник Ціпле І.Ю. в інтересах ОСОБА_1 просить постанову суду від 25.09.2019 скасувати, закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Просить дослідити підставу для зупинки авто, оскільки вважає, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції незаконно. Відтак, усі подальші дії являються незаконними, в тому числі складання протоколу на особу, яка взагалі не керувала транспортним засобом. У висновку щодо результатів медичного огляду (наявний у справі ) графа №7 зазначено: про дату і точний час огляду, а саме 04.08.2019 о 21 год. 45 хв. Викладене свідчить про те, що по версії поліцейського, спочатку ОСОБА_1 пройшов медичний огляд з метою виявлення алкогольного сп`яніння у м.Тячів, а потім приїхав в смт.Солотвино та почав керувати автомобілем по вул.Емінеску Відстань з м.Тячів до смт.Солотвино становить 26,7 км., і в темну пору доби доїхати ОСОБА_1 з м.Тячів до смт.Солотвино за 30 хв. не маючи транспорту не реально, маршрутки так пізно теж не їздять. Тому медичний висновок щодо стану сп`яніння є недопустимим доказом. Також не надано суду автором протоколу жодних доказів з приводу, що від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. У протоколі та висновку щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння вказані різні ініціали щодо по батькові, у протоколі вказано ОСОБА_3 , а у висновку ОСОБА_4 . Вважає, що це різні особи. Судом не в повній мірі дотримано вимог ст.ст.245, 252, 280, 283 КУпАП. В порушення вимог ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення від 04.08.2019 місцем складання зазначено м.Тячів, а чому не зазначено смт.Солотвино. Допущені працівником Тячівського ВП СРПП №2 порушення при складанні протоколу щодо ОСОБА_1 , який є національною меншиною, позбавляє суд можливості встановити фактичні обставини події. На думку сторони захисту матеріали щодо ОСОБА_1 , підлягають поверненню відповідному органу для належного оформлення. 
       Будучи неодноразово належним  чином повідомленими про час та місце  розгляду апеляційної скарги,  ОСОБА_1  та його захисник - адвокат Ціпле І.Ю.  на розгляд справи  щодо  ОСОБА_1  не з`явилися. Останні рухом справи не цікавилися, судову кореспонденцію отримували, до суду в черговий раз не з`явилися, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляли, а тому враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч.4 ст.294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії » від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби 

-3-

не було знівельовано ключовий принцип – верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, а тому апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Ціпле І.Ю., що не може розцінюватись як порушення їх прав, передбачених ст.ст.268,271 КУпАП. 
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані по справі докази, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав. 
       Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. За змістом вказаної норми закону, провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.
Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Відповідно до підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно пункту 6 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються наявними і дослідженими судом доказами. 

-4-

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №216852 від 04.08.2019, зміст якого відповідає вимогам ст.256 КУпАП.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від серії ДПР18 №216852 від 04.08.2019,  ОСОБА_1  04.08.2019 о 22 год. 15 хв.  в смт.Солотвино по вул.Емінеску, керував транспортним засобом марки ВАЗ 2107 реєстраційний номер  НОМЕР_1 , в стані алкогольного наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України.Огляд водія на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку лікарем Тячівської районної лікарні №1.
Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, стверджується висновком №165 від 04.08.2019 лікаря Тячівської районної лікарні №1 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння.
При розгляді справи цим доказам суд дав належну оцінку, а тому твердження захисника-адвоката Ціпле І.Ю. в апеляційній скарзі про те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, є необгрунтованими. Наведені  докази  є  допустимими, належними  і достатніми для підтвердження висновків суду про винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного  правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Посилання захисника Ціпле І.Ю. у апеляційній скарзі на те, що судом при прийнятті рішення порушено право на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки вимоги закону щодо дотримання  прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи щодо ОСОБА_5 належним чином дотримані.
Матеріалами справи підтверджено, що суд першої інстанції вживав заходи для повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце судового розгляду, однак   на розгляд справи щодо нього не з`явився, реалізувавши своє право за допомогою адвоката Ціпле І.Ю. за клопотаннями якого двічі відкладався розгляд справи - 05.09.2019 та 12.09.2019. Отже, доводи захисника Ціпле І.Ю. про порушення судом першої інстанції права на захист ОСОБА_1 , є безпідставними, оскільки спростовуються матеріалами справи.
При цьому, апеляційний суд враховує, що в рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України» в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,зазначено, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.
Також апеляційним судом враховується практика Європейського суду з прав людини, яка визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України», сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Європейський суд з прав людини у рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах 
-5-

розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
       При таких даних, судом було прийнято вірне рішення про розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до відповідальності та його захисника, що не можна вважати порушенням вимог ст.268 КУпАП.
       Доводи апеляційної скарги про допущення працівниками поліції при оформленні матеріалів ряду порушень також є безпідставними.
       У протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №216 від 04.08.2019 зазначено: дату і місце його складення; посаду, прізвище, ім`я та по батькові працівника поліції, який склав протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; а також зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП. У протоколі містяться підписи поліцейського, який склав протокол та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 . 
Твердження захисника про те, що працівники поліції змусили  ОСОБА_1 підписати протокол не приймається до уваги, оскільки будь-яких зауважень протокол про адміністративне правопорушення не містить, що свідчить про погодження із ним. 
Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейським СРПП №2 Тячівського ВП ГУ НП в Закарпатській області Васька М.М. законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки поліцейським дотримано вимоги ч.2 ст.251, ст.ст.256,265-2,266,268 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №216852 від 04.08.2019 складено у відповідності до вимог, встановлених ст.256 КУпАП, уповноваженим на такі дії працівником поліції, у спосіб, з підстав та з дотриманням порядку, встановлених законом.         Безпідставними є також посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 мав намір скористатися допомогою перекладача. Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 який до того ж є громадянином України, клопотань про забезпечення його перекладачем, ні працівнику поліції під час складання протоколу, ні суду першої інстанції, не подавав.
Стосовно інших доводів апеляційної скарги захисника Ціпле І.Ю., то вони також не спростовують доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Таким чином, обґрунтування вимог апеляційної скарги захисника Ціпле І.Ю. щодо порушення судом першої інстанції законодавства при винесенні постанови, яке полягало у нез`ясуванні місцевим судом всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді. 
Судом першої інстанції з урахуванням вимог ст.33 КУпАП, зокрема, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника та обставин справи, правильно вирішено питання про кваліфікацію діянь ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП і накладено стягнення у відповідності до санкції, зазначеного закону .
Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається, відтак постанова суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає, а тому апеляційна скарга захисника – адвоката Ціпле І.Ю. в інтересах ОСОБА_1 задоволенню не підлягає. 

-6-

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо; те, що захисником не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та могли б слугувати підставами для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд 

                                        П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника – адвоката Ціпле І.Ю. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 25.09.2019 щодо ОСОБА_6 ,-без змін. 
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя