Ухвала
04 липня 2022 року
м. Київ
 
справа № 760/21181/20
провадження № 61-5787ск22 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Дундар І. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1  на постанову Запорізького апеляційного суду від 18 січня 2022 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «УАСК АСКА», третя особа - Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай», про стягнення коштів, відшкодування моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «УАСК «АСКА», третя особа - Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай», в якому просила стягнути з відповідача на свою користь суму страхового відшкодування у розмірі 200 000,00 грн, пеню за порушення строків виплати страхового відшкодування - 45 550,69 грн, втрати від інфляції - 5 443,56 грн, 3% річних за затримку виконання грошового зобов`язання - 6 000,00 грн, моральну шкоду - 25 694,69 грн та судовий збір. Всього просила стягнути на свою користь 282 688,94 грн.
Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 27 серпня                2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «УАСК АСКА» на користь ОСОБА_1 , суму страхового відшкодування у розмірі 200 000,00 грн, пеню за порушення строків виплати - 45 550,69 грн, втрати від інфляції - 5 443,56 грн, 3% річних за затримку виконання грошового зобов`язання - 6 000,00 грн, моральну шкоду - 1 000,00 грн, а всього 257 994 25,00 грн.
В решті позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Постановою Запорізького апеляційного суду від 18 січня 2022 року рішення Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 27 серпня 2021 року скасовано, ухвалено нове рішення про залишення без задоволення позовних вимог ОСОБА_1 
24 червня 2022 року (згідно зі штемпелем на поштовому конверті)  ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати постанову апеляційного суду, рішення суду першої інстанції залишити в силі.
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України). 
Зі змісту положень пункту 3 частини третьої статті 175, пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.
Ціна позову у зазначеній справі становить 282 688,94 грн і не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 481,00 грн * 250 = 620 250,00 грн).
Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитися з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення  своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє                            у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.
У відкритті касаційного провадження належить відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись статтями 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Запорізького апеляційного суду від 18 січня 2022 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «УАСК АСКА», третя особа - Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай», про стягнення коштів, відшкодування моральної шкоди.
Копію ухвали, разом з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                                        М. М. Русинчук
                                                                                                                                   Н. О. Антоненко
І. О. Дундар