КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И
 
04 липня 2022року
 
м. Київ
 
справа №757/66367/21-п
 
провадження № 33/824/1553/2022
 
Київський апеляційний суд у складі судді Кравець В.А.
 
за відсутністю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 
 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює директором ПП «Ринг-Транс», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 
 
на постанову Печерського районного суду м. Києва від 22 лютого 2022 року у складі судді Константінової К.Е.,
 
якою  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 850 грн, а також стягнуто 496,20 грн судового збору, -
 
В С Т А Н О В И В:
 
Постановою Печерського районного суду м. Києва від 22 лютого 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 850 грн, а також стягнуто 496,20 грн судового збору.
Судом установлено, що ОСОБА_1 24 листопада 2021 року о 09 год. 00 хв. в             м. Києві на вул. Московська, 44, керуючи автомобілем Мерседес, д.н.з. НОМЕР_2 , всупереч п.п. 2.3.б, 13.1 Правил дорожнього руху, не дотримався безпечної дистанції, не був уважний, не стежив за зміною дорожньої обстановки та скоїв зіткнення з транспортним засобом Тойота, д.н.з. НОМЕР_3 , в результаті чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. 
Свою вину в інкримінованому адміністративному правопорушенні ОСОБА_1 не визнав.
Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 19 травня 2022 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження, звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції; зазначену постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
На підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження посилається на те, що 22 лютого 2022 року в судовому засіданні була проголошена постанова, проте її копію йому не вручили, в подальшому, у зв`язку із військовим вторгненням Російської Федерації до України та зміною роботи суду і пошти, він був позбавлений можливості отримати копію судового рішення та відповідно оскаржити таке протягом 10 днів з дня його прийняття.
Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України введено воєнний стан строком на 30 діб, який наразі продовжено.
04 березня 2022 року видано наказ Голови Верховного Суду, згідно з яким встановлено особливий режим роботи й запроваджено відповідні організаційні заходи, зокрема зазначено, що запровадження воєнного стану на певній території є поважною причиною для поновлення процесуальних строків. 
Таким чином, зважаючи на викладені обставини, суд доходить висновку, що апелянт пропустив строк на апеляційне оскарження постанови суду з поважних причин, що є підставою для його поновлення.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що постанова суду першої інстанції винесена з грубим порушенням норм процесуального права, невірним застосуванням норм матеріального права, що, на думку апелянта, потягло за собою однобічне та неповне з`ясування судом фактичних обставин справи, їх не дослідження та не надання їм належної оцінки, при цьому суд формально підійшов до встановлення обставин справи, що спричинило необґрунтоване притягнення останнього до адміністративної відповідальності.
Звертає увагу суду на те, що в ході оформлення матеріалів поліцейськими не відображено обставин ДТП з установленням механізму за участю обох учасників, не вірно визначено особу, яка припустила порушення ПДР України, внаслідок чого сталася дана пригода, не складено повну схему ДТП, яка має відповідати обставинам події, з урахуванням пояснень обох учасників ДТП, а також не проведено інші передбачені законом дії для встановлення обставин, за яких відбулась ДТП, у тому числі, вилучення відеозаписів камер спостереження на місці, проведення експертних досліджень на підтвердження чи спростування доводів всіх учасників пригоди і їх пояснень зі складанням під час перевірки відповідних процесуальних документів.
Зауважує, що схема події ДТП чітко відображає саме перестроювання автомобіля водія ОСОБА_2 та порушення нею п. 10.1 Правил дорожнього руху, проте дана обставина не зазначається ні в матеріалах адміністративної справи, ні в рішенні суду першої інстанції.
Вважає, що характер та черговість дій і наслідки, що настали, свідчать про наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями водія ОСОБА_2 та ДТП, що сталася, а саме, що нею першою створено небезпечну дорожню обстановку, що призвело до створення аварійної ситуації.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки у судове засідання не сповістив, клопотання про відкладення розгляду справи не надіслав.
04 липня 2022 року адвокатом ОСОБА_1 - Гуназою Ю.Є. особисто подано до Київського апеляційного суду через відділ прийому громадян клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з неможливістю бути присутніми у судовому засіданні ОСОБА_1 та його адвоката. Дане клопотання надійшло в суд о 09:50, в той час, як судове засідання по справі призначено на 09:30. 
Таким чином, судом розглянуто апеляційну скаргу без урахування клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки таке клопотання подано до суду після завершення розгляду справи та на момент вирішення питання про можливість розглядати справу за відсутності апелянта таке клопотання у матеріалах справи було відсутнє.
Згідно частини 294 ЦПК України неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про здійснення перегляду постанови суду першої інстанції за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та його захисника.
Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд доходить висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
За змістом ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.
Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП.
Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно з вимогами ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Вимогами статті 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №218748 від                          24 листопада 2021 року вбачається, що 24 листопада 2021 року о 09 год. 00 хв. в м. Києві на вул. Московська, 44 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Мерседес, д.н.з. НОМЕР_2 , не дотримався безпечної дистанції, не був уважний, не стежив за зміною дорожньої обстановки та скоїв зіткнення з транспортним засобом Тойота, д.н.з. НОМЕР_3 , чим порушив вимоги п.п. 2.3.б, 13.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП. У результаті ДТП обидва автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. 
Згідно пояснень іншого водія ОСОБА_2 , вона на автомобілі Тойота, д.н.з. НОМЕР_3 , рухалася в крайній правій смузі у заторі, у зв`язку з необхідністю повернути та звільненням місця для повороту в крайній лівій смузі, вона перелаштувалась в іншу смугу і зупинилась, після чого відчула удар в ліві задні двері. При цьому, зазначала, що під час її перестроювання в іншу смугу водій на авто Мерседес, д.н.з. НОМЕР_2 , не здійснював рух.
ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що він, керуючи автомобілем Мерседес, д.н.з. НОМЕР_2 , рухався по вул. Московська, перед ним різко перелаштувалось авто з правої смуги, Тойота, д.н.з. НОМЕР_3 , після чого він загальмував. Вказав, що їхав у своїй полосі руху, була «тягучка», швидкості практично не було.
За змістом вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.
Відповідно до пункту 2.3б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Пунктом 13.1 ПДР України передбачено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Зважаючи на викладене та виходячи з наданих пояснень водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , схеми з місця ДТП та враховуючи схему наслідків дорожньо-транспортної пригоди, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що водій транспортного засобу Тойота, д.н.з. НОМЕР_3 , перелаштувалася у крайню ліву смугу, оскільки збиралася повернути ліворуч, зупинилась та в цей момент відчула удар у задню ліву частину свого авто, при цьому вказаний автомобіль згідно схеми ДТП перебував своєю більшою частиною корпусу на смузі руху перед автомобілем Мерседес, д.н.з. НОМЕР_2 , що додатково підтверджує обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.
Таким чином, місцевий суд, дослідивши зібрані у справі докази, дійшов обґрунтованого висновку про порушення водієм  ОСОБА_1 вимог Правил дорожнього руху України, що призвело до пошкодження транспортних засобів.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого               ст. 124 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №218748 від 24 листопада 2021 року, схемою дорожньо-транспортної пригоди до протоколу, письмовими поясненнями учасників дорожньо-транспортної пригоди.
Виходячи з вищенаведеного, апеляційний суд доходить висновку, що дорожньо-транспортна пригода сталася за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, що вказує на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Доводи апелянта, що інший учасник ДТП не дотримався вимог п. 10.1 ПДР України та не переконався, що маневр буде безпечним, у даній справі не мають правового значення та не є підставою для скасування оскаржуваної постанови, оскільки не спростовують факту порушення ОСОБА_1 пункту 13.1 Правил дорожнього руху з огляду, зокрема, на те, що водій транспортного засобу Тойота, д.н.з. НОМЕР_3 , до фактичного удару встигла виконати перестроювання у ліву крайню смугу та зупинитися.
Та обставина, що водій автомобіля марки Тойота, д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_2 перед початком руху, перестроюванням не переконалася, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам руху, є підставою для притягнення його до відповідальності, передбаченої КУпАП, та складення відносно нього протоколу працівниками поліції у разі виявлення такого порушення.
За змістом ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. 
На підставі викладеного, апеляційний суд уважає, що судом першої інстанції вірно встановлені фактичні обставини справи, яким дана належна правова оцінка та при призначенні адміністративного стягнення судом належним чином виконані вимоги ст. 33 КУпАП.
Порушень вимог закону при складенні протоколу про адміністративне правопорушення та під час розгляду справи місцевим судом, які можуть бути підставою для скасування оскаржуваної постанови, апеляційний суд не вбачає.
З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції вимог закону при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст.124 КУпАП.
Таким чином, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд апеляційної інстанції не вбачає, у зв`язку з чим доходить висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної постанови - без змін.
Керуючись статтями 284, 289, 294 КУпАП, Київський апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  - залишити без задоволення.
Постанову Печерського районного суду м. Києва від 22 лютого 2022 року  - залишити без змін.
 Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
  Повне судове рішення складено «04» липня 2022 року.

Суддя                                                                                 В.А. Кравець