КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа №758/1346/18                                                                                  Головуючий у І інстанції Захарчук С.С.
Провадження №22-ц/824/7811/2022                                                           Головуючий у 2 інстанції Голуб С.А.
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
04 серпня2022 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
 
судді-доповідача                              Голуб С.А.,  
суддів:                                               Писаної Т.О., Таргоній Д.О., 
 
розглянувши у в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні Київського апеляційного суду в м. Києві апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» на рішення Подільського районного суду м. Києва від 18 березня 2021 року у справі за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У січні 2018 року ПАТ «Київенерго» звернувся до суду першої інстанції вказаним позовом посилаючись на те, що квартиру АДРЕСА_1 , під`єднано до внутрішньо будинкової системи теплопостачання, а отже ОСОБА_1 є споживачем послуг з центрального опалення та/або централізованого постачання гарячої води.
Свої зобов`язання по оплаті послуг центрального опалення та постачання гарячої води ОСОБА_1 виконує неналежним чином, внаслідок чого, станом на 01 грудня 2017 року утворилась заборгованість по оплаті послуг центрального опалення та постачання гарячої води у розмірі 26293,53 грн. 
Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 20 березня 2019 року замінено ПАТ «Київенерго» на КП «Київтеплонерго». Підставою для заміни сторони у справі став договір про відступлення права вимоги (цесії) №603-18 від 11 жовтня 2018 року між ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» та КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» , відповідно до якого ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» відступило, а КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» набуло права грошової вимоги до боржника з оплати спожитої до 01 травня 2018 року теплової енергії (основний борг, в тому числі той, що є предметом судового розгляду та/або підтверджений судовим рішенням (судовими рішеннями) як такий, що підлягає стягненню із споживача (споживачів), а також будь-яких інших, передбачених договорами та чинним законодавством додаткових грошових зобов`язань (неустойка (штраф, пеня), 3% річних, інфляційні нарахування, судових витрат, витрати, пов`язаних з отриманням боргу та примусовим стягненням та будь-які інші без виключень та обмежень), в тому числі визначені рішеннями суду.
На підставі викладеного, позивач просив суд першої інстанції стягнути з відповідача заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення у розмірі 26293, 53 грн., 3% річних у розмірі 1179,18 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 6179 грн., та стягнути судовий збір у розмірі 1762 грн.
Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 18 березня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» подало апеляційну скаргу, посилаючись на те, що оскаржуване рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.
В доводах апеляційної скарги скаржник зазначає, що єдиною підставою для відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення є відповідний акт постійно діючої міжвідомчої комісії щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення у будинку. Оскільки в матеріалах справи відсутній зазначений акт, тому підстав для відключення квартири відповідача від централізованого опалення не було. 
На підставі викладеного в апеляційній скарзі, апелянт просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
В порядку визначеному ст. 360 ЦПК України, відзив на апеляційну скаргу у письмовій формі на адресу суду апеляційної інстанції не надходив. Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно зі ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 04 серпня 2022 року було призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін у справі.
Вивчивши матеріали справи, доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів доходить висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з урахуванням такого.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 22, 66).
Відповідно до акту обстеження, складеного представником СВП «Київські теплові мережі» ПАТ «Київенерго» майстром Ткаченко Р.П., гаряче водопостачання квартири за адресою: АДРЕСА_2 здійснюється за рахунок газового котла, централізоване опалення відсутнє (а.с. 90).
Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні докази про надання послуг позивачем відповідачу з централізованого опалення та постачання гарячої води, ураховуючи акт обстеження квартири за адресою: АДРЕСА_2 .
Колегія с суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції виходячи з такого.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.
Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»  споживач житлово-комунальних послуг - індивідуальний або колективний споживач. 
Відповідно до п. 6 вказаної норми індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
Згідно ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.
Відповідно до ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець зобов`язаний, зокрема забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору.
Зі змісту ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» вбачається, що споживач, зокрема зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом
Як вбачається з матеріалів справи, що у 2008 році ПАТ «Київенерго» здійснили відключення центрального опалення, опломбувавши його подачу та надалі квартира постачається тепло водою та опалюється газовим котлом Vailand VUINT242/2-5. Котел було встановлено ТОВ «Ватра-газ» згідно «Робочого проекту газопостачання квартири АДРЕСА_3 », який погоджено «Ватра-газ» 28 лютого 2008 року. Дана інформація підтверджена листом «ТОВ Ватра-газ Сервіс», №332, від 29 жовтня 2019 року. 
Починаючи з 2008 року, ОСОБА_1 регулярно письмово повідомляв постачальник Центрального опалення про офіційне відключення квартири працівниками СВП «Київські теплові мережі ПАТ «Київенерго».
Відповідно до акту обстеження від червня 2016 року у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 зафіксовано відсутність підключення квартири до центрального опалення та наявність в ній індивідуального опалення.
Таким чином, судом встановлено, що починаючи з 2008 року відповідач не користується послугами з централізованого теплопостачання внаслідок встановлення у квартирі індивідуального опалення. Як вбачається із пояснень відповідача, весь будинок АДРЕСА_4 обладнаний газовими колонками для водо підігріву, тобто гаряча вода до будинку не постачалась. Квартира АДРЕСА_5 , яка знаходиться під квартирою відповідача також від`єднана від центрального теплопостачання.
Судова колегія оцінила пояснення позивача щодо того, що відповідач не дотримався Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води , отже вважається таким, що отримує послуги з теплопостачання.
Дійсно, відповідно до пункту 25 Правил № 630 відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється в порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.
Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 (зі змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства від 06 листопада 2007 року № 169) (далі - Порядок), який був чинним на час виникнення спірних відносин, встановлено процедуру відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води житлового будинку при відмові споживачів від послуг централізованого опалення та постачання гарячої води, яка передбачає наявність дозволу на таке відключення у формі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, яка створюється рішенням органу місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади.
Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 до Порядку внесено зміни, які унеможливлювали відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише щодо будинку в цілому.
Пунктом 26 Правил № 630 передбачено, що відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.
Згідно з пунктами 2.6, 2.7 Порядку по закінченню робіт складається акт про відключення будинку від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання і в десятиденний термін подається заявником до постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання.
Тобто єдиною законною підставою для відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення є відповідний акт постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води. Інших підстав чинне законодавство не передбачає.
Такого акту постійно діючої комісії відповідач суду не надав. Разом із тим, дотримання  вказаного  порядку необхідно  саме для забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування будівельної теплотехніки. Тобто, наведеним Порядком передбачено, що комісія перевіряє дотримання  усіх необхідних умов  для проведення відключення окремої квартири  від теплопостачання, і якщо при цьому не порушується можливість  безперебійної роботи інженерного обладнання будинку, такий  дозвіл комісією може бути наданий.
Із матеріалів справи вбачається, що відповідач неодноразово звертався до позивача із заявами про те, що його квартирі відключена від теплопостачання і просив зняти з нього заборгованість по оплаті за теплопостачання. Працівники відповідача склали два акти, а саме 25 жовтня 2017 року та у червні 2019 року з яких вбачається, що теплопостачання та гаряче водопостачання в квартирі відповідача відсутнє.  
Позивач мав робочий проект газопостачання квартири, встановлення індивідуального опалення здійснювало ТОВ «ВАТРА-ГАЗ СЕРВІС». Як вбачається із відповіді ТОВ «ВАТРА-ГАЗ СЕРВІС» на адвокатський запит, роботи проводились на підставі проекту погодженого з «ВАТ Київгаз», Технічних умов, наданих цією ж організацією та відповідно до рішення Міжвідомчої комісії щодо розгляду питань відключення  споживача ОСОБА_1 від мережі центрального опалення та гарячого водопостачання. Роботи було розпочато після відключення та опломбування подачі ЦО працівниками СВП «Київські теплові мережі» ПАТ «Київенерго», а після їх закінчення передані замовникові по акту. Копії документів не збереглися у зв`язку із аварією тепломережі у підвальному приміщенні, де зберігались архівні документи.
Тобто протягом 14 років відповідач не користується послугами, які надає до будинку позивач, з боку позивача до відповідача не висувались претензії щодо того, що внаслідок його самовільного відключення було порушене безперебійну роботу інженерного обладнання, чи це якимось іншим чином вплинуло на якість послуг, які відповідач надає іншим мешканцям будинку. Позивач не висував вимог щодо усунення відповідачем порушень, що свідчить про відсутність таких порушень. Тобто по факту позивач не надає відповідачу послуг з гарячого водо та теплопостачання, однак кожного місяця нараховує оплату за ненадані послуги і в судовому порядку  вимагає їх сплату.
Відповідно до ст. 3 ЦК України до засад цивільного судочинства відносяться  справедливість, добросовісність та розумність.
Ухвалюючи це рішення, судова колегія виходить з того, що  на час розгляду судом існують фактичні обставини, які неможливо змінити, а саме встановлення у квартирі відповідача газового котла, який опалює приміщення, і відключення квартири відповідача від центрального теплопостачання. Ці обставини існують протягом 14 років і позивачу вони відомі. Враховуючи тривалий час існування цих обставин, відсутність доказів завдання внаслідок такого відключення квартири від централізованого опалення шкоди іншим споживачам чи будинку в цілому не вчинення позивачем будь-яких дій, направлених на їх зміну і приведення квартири до попереднього стану, тобто підключення до центрального опалення, разом із тим нарахування оплати за ненадані позивачем послуги, відсутність на даний час можливості отримання відповідачем акту постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води у зв`язку із зміною законодавства, судова колегія вважає, що стягнення з відповідача  послуг за послуги теплопостачання у заявленому розмірі не може бути визнано справедливим та розумним.
На підставі викладеного колегія суддів, доходить висновку, що апелянтом не надано доказів, що ОСОБА_1 надавалась послуга з централізованого опалення, а наявність платіжних вимог при фактичному відключенню квартири від централізованого теплопостачання не є належним та допустимим доказом.
Відповідно до положень ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку про відсутність обґрунтованих правових підстав для скасування оскаржуваного рішення суду, яке ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з підстав, що зазначені в апеляційній скарзі, таким чином апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 369, 374, 375 України, суд
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго»залишити без задоволення.
Рішення Подільського районного суду м. Києва від 18 березня 2021 року у справі за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованостізалишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, окрім випадків встановлених ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач

Судді: