Номер провадження: 22-ц/813/4710/22 
Номер справи місцевого суду: 509/1505/21
Головуючий у першій інстанції Гандзій Д. М.
Доповідач Гірняк Л. А.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.05.2022 року                                                                 м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Одеського апеляційного суду в складі:
Головуючого- Гірняк Л.А.
Суддів - Сегеди С.М., Комлевої О.С.
       розглянула в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу за апеляційними скаргами представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 06 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 
-про стягнення аліментів , -

ВСТАНОВИЛА:

ПРОЦЕДУРА:
Корокий зміст заявлених вимог:
       02 квітня 2021 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому просила стягнути з відповідача на свою користь на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 10000 грн. щомісячно з подальшою індексацією відповідно до Закону, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
       Позов обгрунтовано тим, що після розірвання шлюбу між сторонами донька проживає з нею, відповідач не бере участі у матеріальному утриманні малолітньої доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка повністю знаходиться на утриманні матері.         Зазначає, що для повноцінного життя дитини потрібне харчування, одяг, ліки, іграшки та багато інших речей, потрібних для належного та гідного забезпечення життя, фізичного соціального та духовного розвитку. 
       Визначаючи розмір аліментів 10 000 грн. позивачка зазначає, що дитина перебуває на «Д» обліку у лікаря фтизіатра, потребує систематичного медикаментозного профілактичного лікування, що становить 500 грн. в місяць. Квартира яка перейшла їй за мировою угодою про поділ майна непридатна для проживання, тому вона з дитиною переїхала до м.Києва, проживає в орендованої квартирі за яку сплачує 10 000 грн. щомісячно та більше 6 000 грн. за комунальні послуги. 
       Донька обдарована дитина, розвиває здібності в художній школі №4 в м. Києві.         Дитина потребує репетиторів по математиці та англійської мови. Проте відповідач в добровільному порядку не виконує свій батьківський обов`язок задля матеріального забезпечення своєї доньки, хоча має таку можливість, оскільки постійно працює за контрактом на посаді авіа-механіка в іноземній компанії «Frust Holding D.V.» та отримає стабільну щорічну заробітну плату у розмірі 61 500 дол. США, тобто по 5 125 дол. США щомісячно, має у власності нерухоме та рухоме майно (а.с.1-5).
       12.05.2021 року від представника ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якій зазначає, що після припинення відносин з позивачкою, відповідач вступив в шлюбн відносини з ОСОБА_5 . Від нового шлюбу народився син ОСОБА_6 . Представник посилається на те, що ОСОБА_1 офіційно не працевлаштований, має непостійний дохід який становить до 10 000 грн., має на утриманні непрацездатну матір. На підставі наведеного просив в позові відмовити та стягнути з нього на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої доньки 1 500 грн. щомісячно, 
       09.07.2021 року від ОСОБА_3 надійшла відповідь на відзив, в якій зазначає, що відповідач фінансово спроможний сплачувати аліменти у розмірі 10 000 грн. за рахунок своєї заробітної плати та вартості свого рухомого та нерухомого майна (а.с. 132-154).
Короткий зміст рішення першої інстанції:
       Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 06 вересня 2021 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 4000 грн. щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до Закону, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дати звернення до суду 02.04.2021 р. і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . В задоволенні решти позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір (а.с. 200-207).

Короткий зміст апеляційної скарги ОСОБА_3 :
       Вказане судове рішення оскаржує в апеляційному порядку ОСОБА_3 та ставить питання про скасування рішення суду з ухваленням нового рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Зокрема апелянт зазначає, що суд неповно з`ясував обставини справи, порушив норми матеріального права. Позивачка посилається на те, що суд не взяв до уваги працевлаштування ОСОБА_1 в компанії «Prust Holding B.V».та його річну зарплату в розмірі 61 500 доларів США, укладення нового контракту на тих же умовах Зазначає, що суд помилково ототожнив перетин Державного кордону України - 19.01.2021 р з неактуальною його діяльністю за межами України, що не свідчити про закінчення роботи відповідача, а про початок чергового етапу роботи за кордоном відповідно до графіку.Довідка про те, що він взятий на облік, як безробітний не спростовує офіційне працевлаштування в іноземній компанії. Вважає недоведеною судом обставини про те, що на матеріальному утриманні відповідача є двоє дітей другої дружини, які народжені від попереднього шлюбу (т. 1 а.с.212-229).

Короткий зміст апеляційної скарги ОСОБА_1 :
       Вказане судове рішення також оскаржує в апеляційному порядку ОСОБА_1 .
В скарзі ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення, яким стягнути з відповідача на користь ОСОБА_3 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_1 аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 4 000 грн. щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до Закону, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення до суду 02.04.2021 р. і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідач посилається на те, що суд формально застосував принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо матеріального забезпечення дитини. Зазначає, що на теперішній час він являється безробітним, неофіційно працює водієм таксі. На його утриманні знаходиться матір-пенсіонерка, син ОСОБА_7 , народжений у шлюбі з ОСОБА_8 та її двоє дітей від попереднього шлюбу. Зазначає, що позивачка не потребує ніякої матеріальної допомоги, оскільки є працездатною та матеріально забезпечена.
       Відповідно до ч. І ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційній інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою 1 розділу V ЦПК України
       Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухвалено за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Фактичні обставини
       Матеріалами справи встановлено, що рішенням Овідіопольським районним судом Одеської області від 05 лютого 2019 року розірваний шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_1 . Неповнолітню доньку ОСОБА_9 залишено на виховання матері (т. і а.с 10)
       Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_1 являється батьком ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с.9).
       Встановлено, що позивачка з дитиною проживає в Києві та винаймає квартиру, відповідно до договору оренди житлового приміщення № 30/10/20 від 30 жовтня 2020 року.
        Відповідно до договору дарування від 10 вересня 2012 року ОСОБА_10 подарував ОСОБА_11 квартиру АДРЕСА_1 ( а.с.53-55).
       Згідно ухвали Овідіопольського районного суду Одеської області від 18.09.2020 року за затвердженням мирової угоди сторони розпаоділили майно добровільно.
Оцінка апеляційного суду
       Відповідно до ч.4 ст.274, ч .І ст. 369 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
       Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
       Згідно ч.3 ст. З ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій. розгляду і вирішення справи.
       За змістом статей 12 та 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може гуртуватися на припущеннях.
       Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованими. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованими є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
       Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради №789-ХІІ від 27.02.91 року та набула чинності для України 27.09.91 року, держава визнає право кожної дитини на рівні життя необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для її розвитку .
       Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
       Згідно зі ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на об яг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
       Відповідно до ст. 180 СК батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
       Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
       Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
       В той же час, поняття «мінімум» визначає крайню межу, а ч.2 ст. 182 СК України зобов`язує встановити розмір аліментів необхідний та достатній для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
       Згідно ч. 2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закон} якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.
       За положеннями ст.183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
       Згідно з п.23 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3 розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Щодо апеляційної скарги ОСОБА_3 .
       Визначаючи розмір аліментів по 4 000 грн. на дитину районний суд врахував задовільний матеріальний стан відповідача.
       З таким висновком суду першої інстанції погоджується апеляційний суд.
       Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів районний суд враховував стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищу' десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів та інші обставини, що мають істотне значення.
       Ст. 51 Конституції України передбачає що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
       Як вбачається з матеріалів справи дія контракту від 01.09.2018 р. в іноземній компанії «Prust Holding D.V.» у ОСОБА_1 закінчена 31.08.2019 р., а перетин Державного Кордону України відповідачем датується 19.01.2021 р.
Інших доказів, які б підтвердили факт офіційного працевлаштування відповідача, позивачкою до апеляційного суду не надано.
       Доводи апеляційної скарги про те, що позивачка несе значні витрати на оренду квартиру в м. Києві, судом апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки дані виграти не відносяться до аліментів на дитину, які повинні покладатись на відповідача. Позивачка забезпечена квартирою АДРЕСА_1 , яка була передана ОСОБА_3 у приватну власність відповідачем ОСОБА_1 , згідно ухвали Овідіопольського районного суду Одеської області від 18.09.2020 року про затвердження мирової угоди (т.1 а.с.19-21).
Щодо апеляційної скарги ОСОБА_1 :
       Доводи відповідача ОСОБА_1 про те, що він не згоден з рішенням суду першої інстанції з тих підстав, що ОСОБА_3 матеріально забезпечена, здорова та працездатна, суд апеляційної інстанції визнає безпідставними, оскільки саме на батьків лежить обов`язок щодо забезпечення дитини до її повноліття.
       Посилання відповідача на те, що на його утриманні знаходиться непрацездатна мати, яка є пенсіонером, суд апеляційної інстанції до уваги не приймає, оскільки вказані доводи не підтверджені належними та допустимими доказами. Надані представником відповідача копії посвідчень матері відповідача - ОСОБА_12 свідчать про певний соціальний статус та наявність пільг, а не про спільне проживання з відповідачем та перебування на його утриманні (т.1 а.с.87).
       Доводи ОСОБА_1 про те, що на його утримані мається малолітній син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , народжений у другому шлюбі, судом апеляційної інстанції також відхиляється, оскільки відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.
       Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що на його утриманні знаходяться також двоє дітей другої жене, судова колегія не приймає до уваги, оскільки утримувати дітей до їх повноліття це обов`язок їх батьків, а не відповідача.
Висновок апеляційного суду:
       Приймаючи до уваги матеріальне положення дитини, яка потребує матеріальної допомоги, матеріальне становище відповідача та обставини, що мають істотне значення, вважає за можливе залишити розмір аліментів, визначений судом першої інстанції в розмірі 4 000 грн.
       За таких обставин, наведені в апеляційних скаргах доводи з приводу порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до особистого тлумачення скаржниками норм матеріального та процесуального закону.
       Колегія суддів приходить до висновку, що розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначив характер спірних правовідносин та норми процесуального права, які підлягають застосуванню, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване та справедливе судове рішення, яке відповідає вимогам процесуального права.
       Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційні скарги без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої іистанц ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
       З огляду на положення п.1 ч.б ст.19 ЦПК України ця справа є малозначною, а тому згідно п.2 ч.З ст.389 ЦПУ України постанова суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
       
       Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 384, 390 ЦПК України, судова колегія,-
ПОСТАНОВИЛА:

       Апеляційні скарги представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відхилити.
       Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 06 вересня 2021 рок\ залишити без змін.
       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.п. а) - г) п.2 ч.З ст.389 ЦПК України.

Головуючий суддя - Л.А. Гірняк

О.С.Комлева

С.М.Сегеда