П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

__________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

07 червня 2022 р.	м.Одеса	Справа № 400/9815/21	

Головуючий І інстанції Брагар В.С.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді - Осіпова Ю.В.,
суддів -  Косцової І.П., Скрипченка В.О., 
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2021 року(м.Миколаїв, дата складання повного тексту судового рішення - 20.12.2021р.) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:
20.10.2021р. ЛітвіненкоІ.О. звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Миколаївського ОТЦК та СП, в якому просив суд зобов`язати відповідача підготувати та надати до ГУ ПФУ в Миколаївській області нову довідку про розмір його грошового забезпечення станом на 05.03.2019р., у відповідності до вимог ст.ст.43,63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»,з обов`язковим зазначенням відомостей про розмір посадового окладу за 45 тарифним розрядом - 8030 грн. та розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.04.2019р. перерахунку основного розміру його пенсії. 
Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУПФУ в Миколаївській області, отримує пенсію відповідно до  Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та,з дня набрання чинності рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 12.12.2018р. у справі №826/3858/18, має право на перерахунок призначеної пенсії з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення. На виконання рішення суду у справі №400/5305/20 відповідачем виготовлено довідку та направлено її до пенсійного органу для здійснення обчислення та перерахунку з 01.04.2019р. основного розміру пенсії позивача, проте відповідачем не вірно визначено розмір посадового окладу за тарифним розрядом, що й стало підставою для звернення до суду з даним позовом.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2021р. (ухваленим в порядку спрощеного (письмового) провадження) позов ОСОБА_1 - задоволено частково. Визнано протиправними дії Миколаївського ОТЦК та СП щодо відмови у підготовці та наданні до ГУ ПФУ в Миколаївській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення позивача станом на 05.03.2019р. у відповідності до вимог ст.ст.43,63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017р. №704 із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.04.2019р. основного розміру пенсії та із зазначенням відомостей про розмір посадового окладу за 45 тарифним розрядом 8030 грн. Зобов`язано Миколаївський ОТЦК та СП підготувати та надати до ГУ ПФУ в Миколаївській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення позивача станом на 05.03.2019р. у відповідності до вимог ст.ст.43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017р. №704 із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.04.2019р. основного розміру пенсії та із зазначенням відомостей про розмір посадового окладу за 45 тарифним розрядом 8030 грн. Стягнуто на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі - 908 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Миколаївського ОТЦК та СП.У задоволені вимоги про встановлення судового контролю та подання звіту - відмовлено.
Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідач20.01.2022р. подав апеляційну скаргу, в якій зазначив про те, що судом, при винесенні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення окружного адміністративного суду від 20.12.2021р. та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.
11.02.2022р. матеріали справи надійшли до П`ятого апеляційного адміністративного суду. 
Ухвалою судді П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26.01.2022р. дану апеляційну скаргу залишено без руху.
Ухвалами П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23.02.2022р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Миколаївського ОТЦК та СП та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України апеляційні скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, судом 2-ї інстанції можуть бути розглянуті в порядку письмового провадження.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч.1 ст.308 КАС України).
Розглянувши матеріали даної справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги відповідача, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи. 
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №117 від 29.07.2002р. позивача - полковника ОСОБА_1 , заступника командира дивізії з виховної роботи начальника відділу виховної роботи, звільненого наказом Міністерства оборони України від 26.07.2002р. за №403 з військової служби в запас за пп. «в» п.67 (у зв`язку з скороченням штатів) «Положення про проходження військової служби особами офіцерського складу»,виключено зі списків особового складу частини, всіх видів забезпечення і направлено для зарахування на військовий облік у Первомайський ОМВК Миколаївської області з 26.09.2002р.
Позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Миколаївській області та отримує пенсію за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
На підставі положень Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017р. №704,позивачу було проведено перерахунок пенсії з урахуванням грошового забезпечення, з якого розраховується пенсія, а саме: посадового окладу - 7190 грн., окладу за військове звання - 1480 грн., процентної надбавки за вислугу років 50% - 4335 грн., надбавки за роботу з таємними документами 15% - 1078,50 грн., надбавки за особливості проходження служби 65% - 8453,25 грн. та премії 35% - 2516,50 грн.
16.06.2021р. позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив підготувати та надати до ГУ ПФУ в Миколаївській області нову довідку про розмір його грошового забезпечення для проведення з 01.04.2019р. перерахунку основного розміру пенсії, із обов`язковим зазначенням у ній відомостей про посаду «заступник командира з виховної роботи начальник відділу військової частини (заступник командира ракетної дивізії із виховної роботи начальник відділу виховної роботи (військова частина НОМЕР_1 )», яку він займав на день звільнення зі служби.
Листом від 19.07.2021р. відповідач повідомив позивача, що посадовими особами ОВК була проведена робота щодо перевірки правильності встановлення його грошового забезпечення, яке враховується при перерахунку пенсії, зазначеного у довідці від 18.03.2021р. №9/1/2396. 
Так, до Департаменту фінансів Міністерства оборони України відповідачем зроблений запит на тарифікацію посадового окладу позивача, за результатами розгляду якого було повідомлено листом від 04.02.2019р. №248/742 про те, що оклад за посадою «заступника командира дивізії» відповідає « 39» тарифному розряду та доручив відповідачу скласти довідку про розмір грошового забезпечення з урахуванням зазначеного посадового окладу (7190 грн.) та надіслати її до ГУ ПФУ в Миколаївській області. 
Не погоджуючись з вказаними вище діями та рішенням Миколаївського ОТЦК та СП, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Вирішуючи справу по суті та частково задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив із часткової обґрунтованості та доведеності позовних вимог та, відповідно, з неправомірності спірних дій відповідача. 
Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали даної справи та наявні в них докази, погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає їх обґрунтованими, з огляду на наступне.
Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з нормою ст.22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Відповідно до ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Таким чином, право особи на отримання пенсії, як складової права на соціальний захист, є її конституційним правом.
За приписом п.6 ч.1 ст.92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Як визначено ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991р. №2011-XII, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія) та одноразові додаткові види грошового забезпечення. 
За правилами ч.1 ст.15 Закону №2011-XII, пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992р. №2262-ХІІ.
У разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку (ч.18 ст.43 Закону №2262-ХІІ).
Відповідно до ч.3 ст.51 Закону №2262-ХІІ, перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
Питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентовано положеннями ст.63 Закону №2262-XII, згідно з якими перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Якщо ж пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому, перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.
Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку із підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
У свою чергу, порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-XII, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008р. №45.
Відповідно до п.1 Порядку № 45, пенсії, призначені відповідно до Закону №2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017р. №704 визначено, зокрема, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення (п.2). Також, вказаним нормативно-правим актом встановлено тарифну сітку розрядів та коефіцієнтів посадових окладів, схему тарифних розрядів за основними типовими посадами, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями.
З урахуванням п.10 згаданої вище Постанови, вона набрала чинності з 01.03.2018р.
Тобто, із набранням чинності Постанови №704, якою змінено (збільшено) розміри грошового забезпечення військовослужбовців, у позивача і виникли підстави для перерахунку розміру його пенсії.
Так, 21.02.2018р. Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» №103, за п.1 якої зобов`язано перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом №2262-XII до 01.03.2018р. (окрім пенсій, призначених згідно із цим Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби, що визначені станом на 01.03.2018р. відповідно до Постанови №704.
Як вірно зазначив суд першої інстанції, відповідно до тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу, яка є додатком 1 до Постанови №704, тарифному розряду « 45» відповідає тарифний коефіцієнт « 4,56».
Разом із тим, у відповідності до Постанови№704 та з метою визначення посадових окладів осіб офіцерського складу Збройних Сил України, наказом Міністерства оборони України «Про встановлення тарифних розрядів за посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України`від 01.03.2018р. №90 установлено тарифні розряди за основними типовими посадами та основними посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України згідно зі схемами, визначеними у додатках 1-22 до цього наказу, а також співвідношення встановлених до 01.03.2018р. окладів за посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України та осіб офіцерського складу Збройних Сил, звільнених з військової служби, до відповідних тарифних розрядів за посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України згідно зі схемами, визначеними у додатках 23, 24 до цього наказу.
Як вбачається із матеріалів справи, посадовий оклад позивача до 01.03.2018р. складав - 1533 грн., що відповідало тарифному розряду « 45» згідно зі схемою співвідношення встановлених до 01.03.2018р. розмірів посадових окладів за посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил, звільнених з військової служби, до відповідних тарифних розрядів за посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України, яка є додатком 24 до наказу Міністерства оборони України від 01.03.2018р. №90.
Саме зазначений тарифний розряд було застосовано Миколаївським ОВК при підготовці та направленні до ГУ ПФУ в Миколаївській області довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , що враховується для перерахунку пенсій, від 19.03.2018р. №ЮН42973, на підставі якої позивачу з 01.05.2018р. здійснено перерахунок пенсії.
Разом із тим, відповідачем виготовлено та направлено до ГУ ПФУ в Миколаївській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення позивача від 13.03.2021р., відповідно до якої його посадовий оклад становить - 7190 грн., що, у свою чергу, відповідає тарифному розряду   « 39» тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців із числа осіб рядового, сержантського і старшинського   складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової служби), осіб рядового і начальницького складу.
При виготовленні та направленні вказаної довідки відповідача керувався листом Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 04.02.2019р. №248/742, згідно з яким оклад   за посадою «заступника командира дивізії»   відповідає « 39» тарифному розряду. 
Однак, аналіз вказаного листа свідчить про те, що в ньому відсутній детальний розрахунок та опис проведеної тарифікації.
Колегія суддів звертає увагу, що   посада, яку займав ОСОБА_1 перед звільненням, не є типовою посадою з наведених у додатках 1-22 Наказу №90, у зв`язку із чим для обрахунку його посадового окладу потрібно застосувати саме додаток 24, згідно якого посадовий оклад в сумі 1533 грн., співвідноситься із « 45» тарифним розрядом.
З огляду на викладене, колегія суддів не знаходить підстав для скасування судового рішення з мотивів, наведених в апеляційній скарзі відповідача. 
До того ж, слід зауважити, що аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм права вже неодноразово була висловлена П`ятим апеляційним адміністративним судом, зокрема,у постанові від 12.05.2020р. за результатами розгляду справи №400/4653/19.
Слід також зазначити й про те, що за правилами ст.ст.9,77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно зі ст.90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
За правилами ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову, що, у свою чергу, не було відповідним чином реалізовано апелянтами при розгляді справи в судах обох інстанцій.
З огляду на викладене, судова колегія доходить висновку, що суд 1-ї інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж в апеляційній скарзі доводи, правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на припущеннях та невірному трактуванні норм матеріального права. 
Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (п.58 рішення у справі «Серявін та інші проти України»).
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у даній справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші зазначені в апеляційній скарзі аргументи відповідачів, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Отже, за таких обставин, колегія суддів апеляційного суду, діючи виключно в межах доводів апеляційної скарги, згідно зі ст.316 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду 1-ї інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст.308,311,315,316,321,322,325,329 КАС України, апеляційний суд, - 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки - залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2021 року - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 07.06.2022р. 

Головуючий у справі
суддя-доповідач:                                                                                Ю.В. Осіпов 

Судді:                                                                                                          І.П. Косцова  

                                                                                                    В.О. Скрипченко