Ухвала 
                           
19 травня 2022 року
м. Київ
 
справа № 702/1026/18
провадження № 61-10569св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Сердюка В. В., Фаловської І. М., 
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: ОСОБА_2 , Монастирищенська районна державна адміністрація Черкаської області,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу адвоката Кравченка Романа Михайловича в інтересах ОСОБА_2 на рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 10 квітня 2020 року у складі судді Діденко Т. І. та постанову Черкаського апеляційного суду від 23 червня 2020 року у складі колегії суддів: Єльцова В. О., Василенко Л. І., Нерушак Л. В.,
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , Монастирищенської районної державної адміністрації Черкаської області про визнання розпорядження органу виконавчої влади та державного акта на право власності на земельну ділянку недійсним.
Рішенням від 10 квітня 2020 року Монастирищенський районний суд Черкаської області позов задовольнив.
Визнав незаконним та скасував розпорядження голови Монастирищенської РДА від 28 грудня 2006 року № 331 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок членам ФГ «Фертрі-2005» в частині передачі у приватну власність земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Дібрівської сільської ради голові ФГ «Фертрі-2005» ОСОБА_2 загальною площею 3,9904 га ріллі. 
Визнав незаконним та недійсним, виданий на підставі цього розпорядження державний акт серії ЯГ № 648840, який виданий 08 лютого 2007 року на право власності на земельну ділянку на ім`я ОСОБА_2 площею 3,9904 га на території Дібрівської сільської ради , цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право користування землею, договорів оренди землі за № 010779100003.
Стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати 1 409,60 грн. 
Постановою від 23 червня 2020 року Черкаський апеляційний суд апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишив без задоволення.
Рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 10 квітня 2020 року - без змін.
У касаційній скарзі, поданій у серпні 2020 року до Верховного Суду, адвокат Кравченко Р. М. в інтересах ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у позові.
Ухвалою від 21 вересня 2020 року Верховний Суд відкрив касаційне провадження, витребував справу з суду першої інстанції, зупинив виконання рішення суду першої інстанції до закінчення касаційного провадження, надіслав учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснив їм право подати відзив на касаційну скаргу. 
Підставою для відкриття касаційного провадження є пункт 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
У жовтні 2020 року справа надійшла до Верховного Суду.
У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з відзивом, у якому просила касаційну скаргу залишити без задоволення, а судові рішення попередніх інстанцій - без змін. 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Частиною першою статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.
Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу буде призначено колегією у складі п`яти суддів.
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Монастирищенської районної державної адміністрації Черкаської області про визнання розпорядження органу виконавчої влади та державного акта на право власності на земельну ділянку недійсними призначити до судового розгляду.
Справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження в складі п`яти суддів за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                С. Ю. Мартєв 
 
                                                                                                            В. В. Сердюк 
 
                                                                                                            І. М. Фаловська