Ухвала    
Іменем України                                   
21 червня 2022 року
м. Київ
справа № 752/20931/19
провадження № 61-5122ск22
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І.,              Коломієць Г. В.,
розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Рясенчук Тетяни Миколаївни, на постанову Київського апеляційного суду від 15 лютого 2022 року у справі за скаргами ОСОБА_1 на рішення державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полінського Вячеслава Андрійовича, заінтересована особа - ОСОБА_2 , 
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на рішення державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полінського В. А. (далі - Голосіївського РВ ДВС у місті Києві ЦМУМЮ (м. Київ)), заінтересована особа - ОСОБА_2 , в якій просив визнати рішення державного виконавця від 04 листопада 2020 року про накладення арешту на все майно боржника ОСОБА_1 неправомірним та зобов`язати державного виконавця скасувати вказаний арешт.
У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Голосіївського РВ ДВС у місті Києві ЦМУМЮ (м. Київ) Полінського В. А., заінтересована особа - ОСОБА_2 , щодо внесення відомостей про нього як боржника до Єдиного реєстру боржників, в якій просив визнати неправомірними рішення державного виконавця Голосіївського РВ ДВС у місті Києві ЦМУМЮ (м. Київ) Полінського В. А. про внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників відносно ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 63468914 від 03 листопада 2020 року та зобов`язати державного виконавця виключити відомості про боржника ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників у виконавчому провадженні № 63468914 від 03 листопада 2020 року, що внесені 20 листопада 2020 року.
Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 22 січня 2021 року скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Голосіївського РВ ДВС у місті Києві ЦМУМЮ (м. Київ) Полінського В. А. об`єднано в одне провадження.
Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 11 березня 2021 року скарги ОСОБА_1 на рішення державного виконавця Голосіївського РВ ДВС у місті Києві ЦМУМЮ (м. Київ) Полінського В. А. задоволено. 
Визнано неправомірними рішення державного виконавця Голосіївського РВ ДВС у місті Києві ЦМУМЮ (м. Київ) Полінського В. А. щодо: накладення арешту на все майно боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 63468914 від 03 листопада 2020 року; повідомлення про внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників відносно ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 63468914 від 03 листопада 2020 року.
Зобов`язано державного виконавця Голосіївського РВ ДВС у місті Києві ЦМУМЮ (м. Київ) Полінського В. А. скасувати арешт накладений на все майно боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 63468914 від 03 листопада 2020 року постановою про арешт майна боржника від 04 листопада 2020 року.
Зобов`язано державного виконавця Голосіївського РВ ДВС у місті Києві ЦМУМЮ (м. Київ) Полінського В. А. виключити відомості про боржника ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників у виконавчому провадженні № 63468914 від 03 листопада 2020 року, що внесені 20 листопада 2020 року.
Постановою Київського апеляційного суду від 15 лютого 2022 року апеляційну скаргу державного виконавця Голосіївського РВ ДВС у місті Києві ЦМУМЮ 
(м. Київ) Полінського В. А. задоволено частково. 
Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 11 березня 2021 року скасовано в частині визнання неправомірними рішення державного виконавця Голосіївського РВ ДВС у місті Києві ЦМУМЮ (м. Київ) Полінського В. А. про внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників відносно ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 63468914 від 03 листопада 2020 року та зобов`язання державного виконавця виключити відомості про боржника ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників у виконавчому провадженні № 63468914 від 03 листопада 2020 року, що внесені 20 листопада 2020 року.
Ухвалено по справі в цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні скарги.
У решті ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 11 березня 2021 року залишено без змін.
У червні 2022 року представник ОСОБА_1 - адвокат Рясенчук Т. М., звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 15 лютого 2022 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення, ухвалу Голосіївского районного суду міста Києва від 11 березня 2021 року залишити без змін.
Касаційну скаргу обґрунтовано тим, що апеляційний суд, скасовуючи ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 11 березня 2021 року в частині визнання неправомірними рішення державного виконавця про внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників, не врахував, що встановлені судом обставини, а саме висновки суду першої інстанції стосовно невстановлення наявності заборгованості станом на 04 листопада 2020 року при винесенні постанови про арешт майна у виконавчому провадженні виключають правомірність винесення державним виконавцем постанови про внесення відомостей про боржника ОСОБА_1 до Єдиного реєстру боржників.
1. Касаційна скарга подана до Верховного Суду з пропуском строку на касаційне оскарження, проте у доданому до касаційної скарги клопотанні представник ОСОБА_1 - адвокат Рясенчук Т. М., просить цей строк поновити, посилаючись на те, що повний текст постанови Київського апеляційного суду від 15 лютого 2022 року ОСОБА_1 отримав лише 11 травня 2022 року, на підтвердження чого надає докази.
Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо 
в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється 
з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Ураховуючи наведені заявником обставини, Верховний Суд вважає, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, а тому його слід поновити.
2. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до вимог абзацу 6 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 
3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких підстав.
Судами встановлено, що постановою Київського апеляційного суду від 19 травня 2020 року у справі № 752/20931/19 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 09 жовтня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття
ІНФОРМАЦІЯ_2 на виконання зазначеного вище судового рішення видано виконавчий лист № 752/20931/19. 
30 жовтня 2020 року виконавчий лист пред`явлено до виконання до Голосіївського РВ ДВС у місті Києві ЦМУМЮ (м. Київ).
03 листопада 2020 року державним виконавцем Голосіївського РВ ДВС у місті Києві ЦМУМЮ (м. Київ) Полінським В. А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 63468914. 
04 листопада 2020 року державним виконавцем Голосіївського РВ ДВС у місті Києві ЦМУМЮ (м. Київ) Полінським В. А. винесено постанову про арешт майна боржника.
Зазначені постанови отримані боржником 12 листопада 2020 року.
16 листопада 2020 року ОСОБА_1 в добровільному порядку сплачено на депозитний рахунок Голосіївського РВ ДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) в межах ВП № 63468914 заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 16 250,00 грн. Вказана сума розрахована ним самостійно, виходячи із рішення суду, у зв`язку з відсутністю відповідного розрахунку суми заборгованості та з метою добросовісного виконання рішення суду.
20 листопада 2020 року державним виконавцем в межах виконавчого провадження № 63468914 згідно вимог статті 9 Закону України «Про виконавче провадження» та пункту 5 розділу ХVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, зареєстрованою Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802, винесено повідомлення про внесення відомостей про ОСОБА_1 до Єдиного реєстру боржників.
Зі змісту повідомлення, підставою до вчинення таких дій стала наявність станом на 31 жовтня 2020 року у боржника заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої згідно розрахунку від 20 листопада 2020 року за період з 09 жовтня 2019 року по 31 жовтня 2020 року становить 36 762,75 грн, що сукупно перевищує розмір заборгованості за три місяці.
Судом апеляційної інстанції встановлено помилковість висновків суду першої інстанції стосовно визнання доведеним факту відсутності у боржника заборгованості зі сплати аліментів у зв`язку з тим, що останнім 16 листопада 2020 року перераховано платежі за 13 місяців, у розмірі по 1 250 грн за кожен місяць.
Одночасно апеляційним судом надано правильну оцінку щодо ненадання місцевим судом оцінки складеній державним виконавцем довідці-розрахунку заборгованості боржника зі сплати аліментів. Вказана довідка є чинною, а відповідно до її змісту, внесені ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 16 250 грн, враховані державним виконавцем під час розрахунку заборгованості, а загальний розмір заборгованості зі сплати аліментів (36 762,75 грн) встановлений з урахуванням внесених боржником платежів.
З огляду на безспірність існування у ОСОБА_1 заборгованості по періодичних платежах за більше ніж тринадцять місяців, апеляційний суд дійшов правильного висновку стосовно наявності у державного виконавця підстав для винесення повідомлення про внесення відомостей про ОСОБА_1 до Єдиного реєстру боржників.
Щодо вимог заявника про передчасність рішення державного виконавця в частині винесення постанови про арешт майна боржника апеляційним судом зроблено наступний висновок.
Згідно з частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до частини третьої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.
Згідно з пунктом 4 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства Юстиції від 02 квітня 2012 року № 512/5, виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.
Відповідно до положень частин четвертої, восьмої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку встановленому законом.
Згідно з частиною третьою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.
Відповідно до частини другої статті 195 сімейного кодексу України заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.
Згідно з пунктом 4 Розділу ХVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, виконавець у разі надходження виконавчого документа про стягнення аліментів у день відкриття виконавчого провадження повинен підрахувати розмір заборгованості зі сплати аліментів та разом з постановою про відкриття виконавчого провадження повідомити про нього стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.
Частинами першою, третьою та десятою статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. У порядку, встановленому цією статтею, виконавець, в провадженні якого знаходиться виконавче провадження, за заявою стягувача чи з власної ініціативи може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.
Судами встановлено, що звертаючись 30 жовтня 2020 року до Голосіївського РВ ДВС у місті Києві ЦМУМЮ (м. Київ) з заявою про примусове виконання рішення суду про стягнення з боржника аліментів, стягувач просила прийняти виконавчий лист до виконання. Інформація про наявність та розмір заборгованості зі сплати аліментів у змісті заяви відсутня.
Відповідно до частини першої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.
Судами встановлено, що копії постанов про відкриття виконавчого провадження від 03 листопада 2020 року та арешт майна боржника від 04 листопада 2020 року направлено боржнику 09 листопада 2020 року, в порушення порядку, встановленого частиною першою статті 28 Закону України «Про виконавче провадження».
Зазначені постанови отримано ОСОБА_1 12 листопада 2020 року. 16 листопада 2020 року останнім на депозитний рахунок Голосіївського РВ ДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) в межах ВП № 63468914 перераховано платежі на загальну суму 16 250 грн.
Судами встановлено, що боржником на початку вересня 2020 року на депозитний рахунок Голосіївського РВ ДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) в межах ВП № 62647474 перераховано платежі за 12 місяців, починаючи з 09 жовтня 2020 року у розмірі 1 250 грн за кожен місяць з розрахунку 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, загальна суму сплачених коштів склала 15 000 грн, проте кошти повернуто на рахунок боржника у зв`язку з поверненням виконавчого листа № 752/20931/19, виданого 15 липня 2020 року Голосіївським районним судом м. Києва за заявою ОСОБА_2 
20 листопада 2020 року державним виконавцем складено довідку-розрахунок заборгованості боржника зі сплати аліментів, у змісті якої встановлено заборгованість ОСОБА_1 зі сплати періодичних платежів у розмірі 36 762,75 грн станом на 31 жовтня 2020 року. Під час здійснення розрахунку державним виконавцем враховано кошти, сплачені боржником у добровільному порядку.
З урахуванням зазначеного, апеляційний суд погодився із висновками суду першої інстанції стосовно передчасності дій державного виконавця щодо винесення 04 листопада 2020 року постанови про арешт майна боржника, і, як наслідок, про залишення ухвали Голосіївського районного суду міста Києва від 11 березня 2021 року у вказаній частині без змін, оскільки станом на дату винесення постанови (04 листопада 2021 року) у виконавчому провадженні не було встановлено наявності заборгованості ОСОБА_1 зі сплати періодичних платежів, а після отримання останнім постанови про відкриття виконавчого провадження від 03 листопада 2020 року боржником на депозитний рахунок виконавчої служби внесено грошові кошти.
З вказаним висновком погоджується і Верховний Суд, оскільки державним виконавцем визначено розмір заборгованості лише 20 листопада 2020 року на підставі довідки - розрахунку заборгованості зі сплати аліментів.
З урахуванням зазначеного суди дійшли правильного висновку стосовно того, що постанова державного виконавця про арешт майна ОСОБА_1 від 04 листопада 2020 року є передчасною, оскільки заборгованість зі сплати платежів станом на дату винесення постанови у виконавчому провадженні не була встановлена.
Отже, встановивши, що державний виконавецьГолосіївського РВ ДВС у місті Києві ЦМУМЮ (м. Київ) Полінський В. А., вирішуючи питання про внесення відомостей щодо ОСОБА_1 до Єдиного реєстру боржників у виконавчому провадженні № 63468914 від 03 листопада 2020 року діяв у межах повноважень, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про скасування ухвали Голосіївського районного суду міста Києва від 11 березня 2021 року в частині визнання неправомірними рішення державного виконавця Голосіївського РВ ДВС у місті Києві ЦМУМЮ (м. Київ) Полінського В. А. про внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників відносно ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 63468914 від 03 листопада 2020 року року та зобов`язання державного виконавця виключити відомості про боржника ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників у виконавчому провадженні № 63468914 від 03 листопада 2020 року, що внесені 20 листопада 2020 року та, відповідно, про відмову у задоволенні вказаних вимог заявника.
Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою, правильне застосовування апеляційним судом норм матеріального та процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судового рішення та зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції, тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Керуючись статтями 389, 390, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Рясенчук Тетяни Миколаївни,про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.
Поновити представнику ОСОБА_1 - адвокату Рясенчук Тетяні Миколаївні, строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 15 лютого 2022 року.
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Рясенчук Тетяни Миколаївни, на постанову Київського апеляційного суду від 15 лютого 2022 року у справі за скаргами ОСОБА_1 на рішення державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полінського Вячеслава Андрійовича, заінтересована особа - ОСОБА_2 , відмовити.
Копію ухвали та додані до скарг матеріали направити заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                           Д. Д. Луспеник
                                                                                                           Б. І. Гулько
                                                                                                           Г. В. Коломієць