П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2022 року
м. Рівне

Справа № 569/16206/21
Провадження № 22-ц/4815/710/22

Головуючий у Рівненському міському суді 
Рівненської області: суддя Бучко Т.М.
Рішення суду першої інстанції 
(вступна і резолютивна частини) проголошено:
о 16 год. 35 хв. 09.02.2022 у м. Рівне
Рівненської області
Повний текст постанови складено: 18 лютого 2022 року

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
головуючий: суддя Хилевич С.В. 
судді: Гордійчук С.О., Шимків С.С.
секретар судового засідання: Ковальчук Л.В.

учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 ;
відповідач – Рівненський фаховий коледж економіки та бізнесу;

представники учасників справи:
позивача – адвокат Якубець Микола Костянтинович
відповідача – ОСОБА_2 ;

за участі: позивача і представника відповідача,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 09 лютого 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Рівненського фахового коледжу економіки та бізнесу про визнання незаконним і скасування наказу, стягнення невиплаченої заробітної плати,
в с т а н о в и в:
У серпні 2021 року в суд звернувся  ОСОБА_1  з позовом до Рівненського фахового коледжу економіки та бізнесу, де просив визнати незаконним та скасувати наказ Державного вищого навчального закладу "Рівненський коледж економіки та бізнесу" (далі – ДВНЗ "РКЕБ") № 22-од від 09 квітня 2021 року "Про відсторонення працівника від виконання посадових обов`язків" від 09 квітня 2021 року; стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 1636,36 грн. недоплаченої заробітної плати за період часу з 9 квітня 2021 року по 16 квітня 2021 року; стягнути грошові кошти в сумі 276,78 грн. за проходження медичного огляду; стягнути грошові кошти в сумі 5000 грн. моральної шкоди та витрати, пов`язані з розглядом справи, в сумі 8000 грн. Мотивуючи вимоги, вказувалося, що він був прийнятий на посаду завідуючого складом ДВНЗ «РКЕБ». 22 березня 2021 року призначений на посаду слюсаря гуртожитку коледжу ДВНЗ «РКЕБ». Починаючи з 22 березня 2021 року, роботодавець вимагав виконувати роботу слюсаря-сантехніка, що не відповідало його трудовим обов`язкам як слюсаря гуртожитку. Йому не було надано засобів індивідуального захисту, захисних окулярів, гумових рукавиць, спецодягу, гумових чобіт тощо для виконання брудних робіт. 
Позивач зазначав про спроби довести роботодавцю змінити посадову інструкцію відповідно посаді слюсаря ДВНЗ «РКЕБ». Враховуючи, що змін не відбувалося, для захисту своїх трудових прав 30 березня 2021 року звернувся із заявою до Управління Держпраці у Рівненській області. Після проведеної перевірки йому та іншим працівникам коледжу було видано спецодяг для роботи. 15 квітня 2021 року поштою отримав повідомлення за №146/01-10/10 від 13 квітня 2021 року та наказ № 22-од від 9 квітня 2021 року "Про відсторонення працівника від виконання посадових обов`язків" з 09 квітня 2021 року. Як підставу відсторонення, в наказі вказано на відмову від проходження навчання та перевірки знань з питань охорони праці, припис №1 від 9 квітня 2021 року служби охорони праці ДВНЗ "РКЕБ". В приписі №1 від 9 квітня 2021 року інженера охорони праці ДВНЗ «РКЕБ» вказано, що позивач відмовляється проходити навчання та перевірку знань з питань охорони праці, а саме первинний інструктаж для слюсаря-сантехніка гуртожитку ДВПЗ «РКЕБ», з функціональними обов`язками слюсаря-сантехніка не згоден. Вважав необґрунтованими вимоги роботодавця, адже він, перебуваючи на посаді слюсаря гуртожитку, мав проходити навчання та перевірку знань з питань охорони праці слюсаря-сантехніка гуртожитку, які є різними посадами. На навчання його не направлено, з відповідними наказом чи дорученням відповідача його не ознайомлювали. 
Переконаний, що з його заробітної оплати безпідставно вирахували кошти в сумі 1636,36 грн за період часу з 09 квітня 2021 року по 16 квітня 2021 року. 09 квітня 2021 року він перебував на робочому місці повний робочий день, лише не виконував роботи слюсаря, зазначені в приписі, який отримав о 10 год. 00 хв., однак здійснював іншу роботу, допомагаючи слюсарю-сантехніку, та виконував доручення завідувача гуртожитком до 14 год. Жодних питань завідувачем гуртожитку щодо нього не виникало, з наказами роботордавця  ознайомлено не було. В зошиті обліку робочого часу ним зроблено запис, що з 12 квітня 2021 року він здійснюватиме проходження медичної комісії в поліклініці №2 м. Рівне. В пункті 3 посадової інструкції зазначено, що слюсар гуртожитку проходить інструктаж з техніки безпеки, виробничої санітарії та пожежної безпеки під керівництвом заступника директора з АГЧ ОСОБА_3 . Він намагався, щоб його безпосередній керівник пояснив причини проходження інструктажу слюсаря-сантехніка, однак йому не надано для виконання робіт засобів індивідуального захисту. Позивач намагався підписати проведений інструктаж з техніки безпеки, виробничої санітарії та пожежної безпеки 08 квітня 2021 року як слюсар гуртожитку, а не 22 березня 2021 року як слюсаря-сантехніка, про що вимагав інженер коледжу з охорони праці. Відмова підписатись минулою датою призвела до того, що 09 квітня 2021 року інженером охорони праці було надано припис №1, де зазначено про порушення пункту 1.2 припису та усунено його від посади слюсаря гуртожитку з 10 год. та в приписі запропоновано усунути зазначені порушення до 19 квітня 2021 року. Разом з приписом була надана медична книжка для проходження медичної комісії, яка з липня 2019 року знаходилася у старшого інспектора відділу кадрів ДВНЗ «РКЕБ», яка не повідомляла його про необхідність проходження медичного огляду та не давала йому медичної книжки для проходження медичного огляду. Отже, припис №1 від 09 квітня 2021 року інженера охорони праці вважає направленим для усунення порушень, зазначених в пунктах 1, 2 припису, який він надав йому за рахунок робочого часу, позаяк інше не зазначено в приписі. Наказ № 22-од від 09 квітня 2021 року про відсторонення отримав поштовим відправленням 15 квітня 2021 року. Внаслідок окреслених порушень його прав в порядку ст.23 ЦК України має право на відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000 грн., що є мінімальним розміром для відшкодування душевних страждань, а тому є розумною та справедливою. 
Рішенням Рівненського міського суду від 09 лютого 2022 року позов задоволено частково.
Стягнуто з Рівненського фахового коледжу економіки та бізнесу на користь ОСОБА_1 276, 78 гривень за прохлодження медичного огляду.
В решті вимог позивачу відмовлено.
Вирішено питання про судові витрати.
У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважав оскаржуване рішення незаконним і необґрунтованим, що полягало у неправильному застосуванні норм матеріального права та порушенні норм процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи та неповноті з`ясування обставин, що мають значення для справи.
Обґрунтовуючи її, зазначалося про неправдивість наведеної в рішенні суду попередньої інстанції інформації про відмову позивача 22 березня, 06 квітня та 09 квітня 2021 року від проходження первинного інструктажу під керівництвом коменданта гуртожитку, оскільки ці дії належать до компетенції заступника директора з АГЧ ОСОБА_3 , який не доручав їх іншій особі. 
Заявник звертав увагу на безпідставність встановлених обставин щодо того, що йому було роз`яснено про проведення первинного інструктажу керівником структурного підрозділу – комендантом гуртожитку з попередженням можливості складання припису та відсторонення. Натомість 08 квітня 2021 року він відмовився підписатися про ознайомлення з інструкцією з охорони праці минулою датою у відповідних журналах, внаслідок чого 09 квітня 2021 року приписом №1 його усунено від виконання обов`язків слюсаря.
Вважає, що наказ №22-од від 09 квітня 2021 року зареєстрований та направлений за №146/01-10/10 від 13.04.2021 і отриманий ним 15 квітня 2021 року, що не давало підстав вираховувати грошові кошти із заробітної плати. 
Також вказував, що Управління Держпраці у Рівненській області за наслідками розгляду звернення ОСОБА_1 підтвердило той факт, що 22 березня, 06 квітня і 09 квітня 2021 року комісією не пропонувалося навчання та перевірка знань з охорони праці, позивача не було усунено від роботи та його працю в подальшому використовував роботодавець, за що йому нараховувалася заробітна плата. При цьому судом приховано інформацію про те, що акт, складений 09 квітня 2021 року о 14 год. 10 хв., є фіктивним, а тому суперечить припису №1 від тієї ж дати.
Судом не з`ясовано осіб, які проводили навчання, інструктаж та перевірку знань з охорони праці і протипожежної безпеки з позивачем після його усунення від роботи слюсаря, а сам заявник вважає, що навчання і перевірку його знань не проводилися взагалі. До виконання обов`язків слюсаря його допущено відповідно до наказу №24-од від 19 квітня 2021 року, де ОСОБА_4 надавала доручення виконувати роботи як слюсаря, так і слюсаря-сантехніка. Однак засобів індивідуального захисту не надала, навчання та перевірку знань як слюсаря-сантехніка з ним не проводила.
Не відповідає дійсності зазначена в оскаржуваному рішенні інформація про те, що підставою видачі припису №1 від 09.04.2021 стала відмова ОСОБА_1 від проходження навчання і перевірки знань охорони праці, а саме первинного інструктажу з охорони праці, інструкції №17 з охорони праці для слюсаря-сантехніка гуртожитку, а також не проведений попередній медичний огляд працівника та не надано картки реабілітації позивача як інваліда ІІ групи з переліком робіт, заборонених до виконання.
На його думку, щодо порушення відповідачем положень трудового законодавства свідчать твердження суду про проходження заявником медичного огляду на виконання припису №1 від 09.04.2021, надання доказів понесених витрат, пов`язаних з його проходженням, визнання цих обставин роботодавцем, а також відсутність доказів на підтвердження обставин відмови від проходження медичного огляду.
Судом не враховано, що відсутність проведеного інструктажу, навчань або перевірки знань з питань охорони праці з вини роботодавця є підставами для відмови працівника від виконання робіт у зв`язку з порушенням роботодавцем законодавства про працю, а у випадку відмови працівника від проходження інструктажу, навчань або перевірки знань з охорони праці є підставою для відсторонення від роботи за рішенням роботодавця. При цьому роботодавець не мав права вираховувати з позивача грошові кошти, оскільки це суперечить нормам Закону України "Про охорону праці". Щодо того, що бухгалтерія не могла виділити кошти для придбання засобів індивідуального захисту як слюсарю, то захисні окуляри, гумові чоботи, гумові рукавиці для чистки каналізації надаються слюсарю-сантехніку, а не слюсарю.
Заявник покликався на залишення судом без належної уваги комісійного акту від 09 квітня 2021 року (складений о 14 год. 10 хв.), який суперечить припису №1 від тієї ж дати. Також посадовою інструкцією слюсаря передбачено проходження інструктажу з техніки безпеки, виробничої санітарії та пожежної безпеки під керівництвом заст. директора з АГЧ ОСОБА_3 , що не свідчить про проведення такого інструктажу особисто ним. Тому невиконання посадової інструкції відповідною посадовою особою, відсутність його доручення провести навчання та інструктаж з техніки безпеки завідувачем гуртожитком ОСОБА_4 є порушенням закону. Виходячи з викладеного, вважав незаконним усунення його 09 квітня 2021 року о 10 год .00 хв. на підставі припису №1 інженером охорони праці лише з тих мотивів, що заявник відмовився пройти навчання та перевірку знань з техніки безпеки як слюсар-сантехнік.
Звертає увагу, що відрахування коштів у сумі 1 636, 36 гривень є безпідставним, адже наказ №22-од від 09 квітня 2021 року суперечить ст. 18 Закону України "Про охорону праці", де зазначається про те, що працівники в процесі роботи повинні проходити інструктаж за рахунок роботодавця.
Крім того, ОСОБА_1 було допущено до роботи комісією після складання актів 22 березня, 06 квітня і 09 квітня 2021 року, що є порушенням відповідачем інструкції та законодавства. Тому роботодавець надав фіктивні акти інспектору з Управління Держпраці у Рівненській області в травні 2021 року, де відстуній підпис позивача про ознайомлення.
З наведених міркувань просив рішення суду першої інстанції скасувати, ухваливши нове – про задоволення позову про визнання наказу ДВНЗ "РКЕБ" №22-од від 09 квітня 2021 року "Про відсторонення працівника від виконання посадових обов`язків" без збереження заробітної плати незаконним та його скасування, стягнення 1 636, 36 гривень невиплаченої заробітної плати та відшкодування 5 000 гривень моральної шкоди.
У поданому відзиві відповідач, вважаючи оскаржуване рішення законним і обгрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
Заслухавши суддю-доповідача, думку осіб, які беруть участь у справі, і з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи заявника, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги.
Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив із часткових доведеності та обгрунтованості вимог позивача, адже роботодавець правильно відсторонив ОСОБА_1 від виконання обов`язків слюсаря через те, що він відмовився від проходження навчання і перевірки знань з питань охорони праці, первинного інструктажу з охорони праці. При цьому відсутність проведеного інструктажу, навчань або перевірки з питань охорони праці є законною підставою для недопуску працівника до роботи з метою забезпечення охорони його та інших осіб життя та здоров'я.
Тому відмовлено у задоволенні вимог про визнання незаконним і скасування наказу ДВНЗ "РКЕБ" №22-од від 09 квітня 2021 року та стягнення недоплаченої заробітної плати за час відсторонення, оплату чого законом не передбачено.
Оскільки доказів на обґрунтування моральної шкоди, завданої відповідачем, позивач не надав, обмежившись переліком можливих порушень його трудових прав, тому суд відмовив у її відшкодуванні. 
Щодо 276, 78 гривень грошових коштів, понесених позивачем за проходження медичного огляду в зв`язку із інвалідністю ІІ групи та можливим переліком робіт, заборонених до виконання, то з огляду на підтвердження належними і допустимими доказами їх стягнуто із Рівненського фахового коледжу економіки та бізнесу на його користь.
З такими висновками погоджується і колегія суддів.
Як з’ясовано судом, і ці обставини сторонами не заперечуються, ОСОБА_1 прийнятио на посаду завідуючого складом з 07 червня 2019 року. Цей факт також підтверджується наказом № 36-о від 06 червня 2019 року ДВНЗ "РКЕБ", який відповідно до наказу Міністерства освіти і науки України від 04 березня 2020 року №365 перейменовано на "Рівненський фаховий коледж економіки та бізнесу".
Відповідно до наказу № 17-к від 18 березня 2021 року позивача переведено на посаду слюсаря в гуртожиток коледжу у зв`язку з скороченням посади завідувача складом згідно з наказом № 08-к від 16 лютого 2021 року та погодження ним на переведення на посаду слюсаря (повідомлення № 54/01-10/10 від 16 лютого 2021 року) з 22 березня 2021 року.
22 березня 2021 року під особистий підпис його ознайомлено з посадовою інструкцією слюсаря, затвердженою директором ДВНЗ «РКЕБ» того ж дня.
09 квітня 2021 року інженер охорони праці ДВНЗ «РКЕБ» видав припис № 1, яким з 10 години 09 квітня 2021 року заборонив виконання робіт ОСОБА_1 як як слюсарем гуртожитку.
Підставою видачі припису став факт відмови ОСОБА_1 від проходження навчання та перевірки знань з питань охорони праці як слюсаря, а саме первинного інструктажу з охорони праці, інструкції № 17 з охорони праці для слюсаря-сантехніка гуртожитку ДВНЗ «РКЕБ», а також не проведено у встановленому законодавством порядку попередній медичний огляд працівника та не надано карти його реабілітації (інвалід ІІ групи) із зазначенням переліку робіт, заборонених до виконання. Запропонований термін усунення порушень до 19 квітня 2021 року. Припис позивач отримав 09 квітня 2021 року.
09 квітня 2021 року директор ДВНЗ «РКЕБ» видав наказ № 22-од «Про відсторонення працівника від виконання посадових обов`язків», яким відсторонив від роботи позивача з 09 квітня 2021 року до усунення порушень та виконання вимог припису № 1 від 09 квітня 2021 року служби охорони праці роботодавця без збереження заробітної плати працівника. Зобов`язання по відстороненню покладено на коменданта гуртожитку ОСОБА_4 . Підставою відсторонення в оспорюваному наказі зазначено факт невиконання посадових обов`язків у сфері охорони праці, а саме відмову від проходження навчання та перевірки знань з питань охорони праці, що суперечить ст.14 Закону України «Про охорону праці» та п.6.1, 6.4 Типового положення про порядок проведення навчання та перевірки знань з питань охорони праці, припис № 1 від 9 квітня 2021 року служби охорони праці ДВНЗ "РКЕБ".
Наказ було направлено позивачу 13 квітня 2021 року поштовою кореспонденцією, про що свідчить лист № 146/01-10/10 відповідача.
16 квітня 2021 року ОСОБА_1 подав директору ДВНЗ «РКЕБ» та інженеру охорони праці доповідну, в якій, зокрема, просив доручити бухгалтерії коледжу повернути йому витрачені особисті кошти на картковий рахунок в сумі 284,24 грн., які понесені ним при проходженні медичного огляду з відміткою в особистій медичній картці. До доповідної надав копію рахунка № 01/6443 від 12 квітня 2021 року «Рівненського обласного лабораторного центру Міністерства охорони здоров`я України», копію квитанції на суму 280,24 грн. та на суму 04 грн., копію особистої медичної книжки серії ІААМ № 227998 про проведення медичного огляду 16 квітня 2021 року.
29 квітня 2021 року позивач звернувся до Управління Держпраці у Рівненській області із заявою, де просив зобов`язати керівництво коледжу анулювати нікчемний наказ № 22-од від 9 квітня 2021 року як такий, що не відповідає законодавству, відшкодувати безпідставно відраховані з його заробітної плати кошти в сумі 1 400 грн. за період з 09 квітня 2021 року по 16 квітня 2021 року, відшкодувати понесені ним під час проходження медичної комісії кошти в сумі 276,78 грн. Листом № 19-04/3101 від 28 травня 2021 року Управління Держпраці у Рівненській області повідомило позивача про результати розгляду звернення. Актом № 344а/04-06 від 20 травня 2021 року Управління Держпраці у Рівненській області за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сферах праці встановлено, що 21 березня 2021 року о 10 год. 35 хв. комісією у складі завідувача гуртожитком ОСОБА_5 , інженера з охорони праці ОСОБА_6 , прибиральниці ОСОБА_7 був складений акт про відмову слюсаря ОСОБА_1 ознайомлюватись з інструкціями по техніці безпеки, пожежної безпеки та з надзвичайних ситуацій. 22 березня 2021 року об 11 год. 20 хв. комісією у складі завідувача гуртожитком ОСОБА_5 , вихователя ОСОБА_8 , прибиральниці ОСОБА_7 повторно складено акт про відмову позивача ознайомлюватись з інструкціями по техніці безпеки, пожежної безпеки та з надзвичайних ситуацій. 09 квітня 2021 року комісією у складі завідувача гуртожитком ОСОБА_5 , вихователів ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , інженера з охорони праці ОСОБА_6 складено акт про відмову слюсаря ОСОБА_1 ознайомлюватись з інструкціями по техніці безпеки, пожежної безпеки та з надзвичайних ситуацій. Того ж дня інженером з охорони праці навчального закладу видано припис № 1 про усунення порушень з техніки безпеки позивачем як слюсарем гуртожитку. 
Наказом № 22-од від 09 квітня 2021 року ОСОБА_1 відсторонено від роботи слюсаря гуртожитку. Згідно з наказом № 24-од від 19 квітня 2021 року на підставі ст.46 КЗпП України термін відсторонення його від роботи становив період з 09 квітня 2021 року по 16 квітня 2021 року. У зв`язку з проходженням навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної безпеки ОСОБА_1 на підставі пункту 2 даного наказу допущено до роботи на загальних підставах з відповідною оплатою праці. Відповідно до довідки, виданої роботодавцем 19 травня 2021 року № 196/01-10/09, та табелю обліку робочого часу за квітень 2021 року позивачу недораховано за 6 робочих днів заробітну плату в сумі 1 636,36 грн. Під час проведення позапланового заходу на підставі довідки від 20 травня 2021 року № 201/01-10/09 встановлено, що станом на 20 травня 2021 року в бухгалтерію ДВНЗ «РКЕБ» жодних документів на повернення коштів ОСОБА_1 в сумі 276,78 грн. за проходження медичного огляду не надходило.
При цьому судом правильно з`ясовано, що актом № 344а/04-06 від 20 травня 2021 року Управління Держпраці у Рівненській області встановило відсутність порушень вимог законодавства.
Отже, доводи апеляційної скарги про наявність встановлених перевіркою Управління Держпраці у Рівненській області порушень законодавства про працю щодо відсторонення ОСОБА_1 не ґрунтуються на матеріалах справи.
В подальшому, 11 травня 2021 року, позивач звернувся до директора ДВНЗ «РКЕБ», голови первинної профспілкової організації із заявою про перегляд наказу № 22-од від 09 квітня 2021 року, відшкодування коштів в сумі 1 400 грн., які вирахувані на підставі наказу, та коштів в сумі 276,78 грн., що понесені при проходженні медичної комісії. Листом № 191/01-10/01 від 17 травня 2021 року директор ДВНЗ «РКЕБ» повідомив позивача, що наказ № 22-од від 09 квітня 2021 року «Про відсторонення працівника від виконання посадових обов`язків» виданий згідно з положеннями законодавства про працю.
Відповідно до ст. 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.
Згідно зі ст. 159 КЗпП України та ст.14 Закону України «Про охорону праці» працівник зобов`язаний знати і виконувати вимоги нормативних актів про охорону праці, правила поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, користуватися засобами колективного та індивідуального захисту; додержувати зобов`язань щодо охорони праці, передбачених колективним договором (угодою, трудовим договором) та правилами внутрішнього трудового розпорядку підприємства, установи, організації.
Норма статті 18 Закону України «Про охорону праці» вказує, що працівники під час прийняття на роботу і в процесі роботи повинні проходити за рахунок роботодавця інструктаж, навчання з питань охорони праці, з надання першої медичної допомоги потерпілим від нещасних випадків і правил поведінки у разі виникнення аварії. Працівники, зайняті на роботах з підвищеною небезпекою або там, де є потреба у професійному доборі, повинні щороку проходити за рахунок роботодавця спеціальне навчання і перевірку знань відповідних нормативно-правових актів з охорони праці.  Не допускаються до роботи працівники, у тому числі посадові особи, які не пройшли навчання, інструктаж і перевірку знань з охорони праці.  
Відповідно до ст.15 Закону України «Про охорону праці» спеціалісти служби охорони праці у разі виявлення порушень охорони праці мають право, зокрема, вимагати відсторонення від роботи осіб, які не пройшли передбачених законодавством медичного огляду, навчання, інструктажу, перевірки знань і не мають допуску до відповідних робіт або не виконують вимог нормативно-правових актів з охорони праці.
Згідно зі ст.46 КЗпП України відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння, відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони, в інших випадках, передбачених законодавством.
Частина сьома ст.153 КЗпП України  саме на власника або уповноважений ним орган покладає систематичне проведення інструктажу (навчання) працівників з питань охорони праці, протипожежної охорони.
За змістом пункту 3.1 Типового положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці, затвердженого наказом Державного комітету України з нагляду за охороною праці від 26 січня 2005 року № 15 (далі – Положення), працівники під час прийняття на роботу і в процесі роботи, а також учні, курсанти, слухачі та студенти під час трудового і професійного навчання проходять на підприємстві за рахунок роботодавця інструктажі, навчання та перевірку знань з питань охорони праці, надання домедичної допомоги потерпілим від нещасних випадків, а також правил поведінки у разі виникнення аварії.
При цьому працівники під час прийняття на роботу та періодично повинні проходити на підприємстві інструктажі з питань охорони праці, надання домедичної допомоги потерпілим від нещасних випадків, а також з правил поведінки та дій при виникненні аварійних ситуацій, пожеж і стихійних лих. За характером і часом проведення інструктажі з питань охорони праці поділяються на вступний, первинний, повторний, позаплановий та цільовий (пункти 6.1, 6.2 Положення)
В силу пунктів 6.8 та 6.9 Положення первинний, повторний, позаплановий і цільовий інструктажі проводить безпосередній керівник робіт (начальник структурного підрозділу, майстер) або фізична особа, яка використовує найману працю, такий інструктаж завершуються перевіркою знань у вигляді усного опитування або за допомогою технічних засобів, а також перевіркою набутих навичок безпечних методів праці, особою, яка проводила інструктаж. При незадовільних результатах перевірки знань, умінь і навичок щодо безпечного виконання робіт після первинного, повторного чи позапланового інструктажів протягом 10 днів додатково проводяться інструктаж і повторна перевірка знань. При незадовільних результатах перевірки знань після цільового інструктажу допуск до виконання робіт не надається. Повторна перевірка знань при цьому не дозволяється.
Не допускаються до роботи працівники, у тому числі посадові особи, які не пройшли навчання, інструктаж і перевірку знань з питань охорони праці  (п.3.16 Положення).
Відповідно до п. 3.18 Положення відповідальність за організацію і здійснення інструктажів, навчання та перевірку знань працівників з питань охорони праці покладається на роботодавця.
Як правильно зазначалося судом, роботодавець має право та кореспондуючий обов`язок щодо організації і здійснення навчань, інструктажів та перевірки знань з питань охорони праці, а працівник має право та кореспондуючий обов`язок пройти навчання, інструктаж і перевірку знань з цих питань. Відсутність проведеного інструктажу, навчань або перевірки знань з питань охорони праці з вини роботодавця є підставою для відмови працівника від виконання роботи у зв`язку з порушенням роботодавцем трудового законодавства, а у випадку відмови працівника від проходження інструктажу, навчань або перевірки знань з питань охорони праці - підставою для відсторонення працівника від роботи за рішенням роботодавця.
Отже, відсутність проведеного інструктажу, навчань або перевірки з питань охорони праці є безумовною підставою для недопуску працівника до роботи задля забезпечення охорони його та інших життя та здоров`я. 
Тому колегія суддів вважає, що наведеними висновками суду попередньої інстанції спростовуються аргументи заявника про незаконність відсторонення його від виконання обов`язків слюсаря.
Окрім іншого, судом при вирішенні спірних правовідносин правильно взято до уваги таке.
01 вересня 2015 року затверджено Положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці та безпеки життєдіяльності ДВНЗ "РКЕБ".
Згідно з пунктом 2.1 даного Положення працівники під час прийняття на роботу і в процесі роботи проходять у коледжі за рахунок роботодавця інструктажі, навчання та перевірку знань з питань охорони праці, надання першої допомоги потерпілим від нещасних випадків, а також правил поведінки у разі виникнення аварії.
Працівники під час прийняття на роботу та періодично повинні проходити у навчальному закладі інструктажі з питань охорони праці, надання першої медичної допомоги потерпілим від нещасних випадків, а також з правил поведінки та дій при виникненні аварійних ситуацій, пожеж і стихійних лих (п. 5.1 Положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці та безпеки життєдіяльності ДВНЗ «РКЕБ»).
Відповідно до пункту 5.4 Положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці та безпеки життєдіяльності ДВНЗ «РКЕБ» первинний інструктаж проводиться до початку роботи безпосередньо на робочому місці з працівником: новоприйнятим (постійно чи тимчасово); який переводиться з одного структурного підрозділу коледжу до іншого; який виконуватиме нову для нього роботу; відрядженим працівником іншого навчального закладу, який бере безпосередню участь у навчально-виховному процесі коледжу. Первинний інструктаж на робочому місці проводиться індивідуально або з групою осіб одного фаху за діючими у коледжі інструкціями з охорони праці відповідно до виконуваних робіт.
З`ясовано, що комісійним актом від 22 березня 2021 року, складеним завідувачем гуртожитком ОСОБА_4 , вихователем ОСОБА_8 , прибиральницем ОСОБА_7 , засвідчений той факт, що слюсар ОСОБА_1 відмовився ознайомитись з інструктажем по техніці безпеки, пожежної безпеки та з надзвичайних ситуацій і поставити підпис в журналі реєстрації, адже 22 березня 2021 року був переведений в гуртожиток на посаду слюсаря. З посадовими обов`язками не погоджується, з посадовою інструкцією ознайомлений і підпис поставив. Акт зареєстрований за вх. № 145/1/01-10/01 22 березня 2021 року.
Актом від 06 квітня 2021 року, який зареєстрований за вх. № 167/1/01-10/01 від того ж дня, комісією в складі завідувача гуртожитком ОСОБА_4 , інженера з охорони праці ОСОБА_6 , прибиральниці гуртожитку ОСОБА_7 засвідчено факт відмови слюсаря ОСОБА_1 від ознайомлення з інструктажем по техніці безпеки, пожежної безпеки та надзвичайних ситуацій. 
Так само і 09 квітня 2021 року комісією у складі завідувача гуртожитком Кафтанатік Л.Г., вихователів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , інженера з охорони праці ОСОБА_6 був складений акт про відмову слюсаря ОСОБА_1 ознайомлюватись з інструкціями по техніці безпеки, пожежної безпеки та з надзвичайних ситуацій, що підтверджується актом від 09 квітня 2021 року, зареєстрованим за вх.172/01-10/10 від 12 квітня 2021 року.
За викладених обставин не заслуговують на увагу і посилання автора апеляційної скарги на відсутність належних і допустимих доказів про недодержання роботодавцем вимог закону, а також його доводи про фіктивність зазначених актів.
Більше того, акти від 22 березня 2021 року та 9 квітня 2021 року зазначені в акті перевірки Управління Держпраці у Рівненській області № 344а/04-06 від 20 травня 2021 року.
При цьому твердження про відсутність відомостей щодо актів роботодавця в актах перевірки Управління Держпраці у Рівненській області № 120а/15-02 від 11 березня 2021 року та № 296а/04-09 від 27 квітня 2021 року правильно визнано необгрунтованими, оскільки контрольні заходи проводилися на підставі звернення ОСОБА_1 з питань дотримання процедури скорочення посадовими особами ДВНЗ "РКЕБ". Також ураховано, що на момент перевірки Управління Держпраці у Рівненській області згідно з актом від 11 березня 2021 року акти про відмову позивача від ознайомлення з інструктажем були відсутні, адже складені пізніше - 22 березня 2021 року та 9 квітня 2021 року.
Зазначений в акті перевірки Управління Держпраці у Рівненській області № 344а/04-06 від 20 травня 2021 року акт про відмову від 21 березня 2021 року суду відповідачем надано не було. Між тим, роботодавець вправі відсторонити працівника від роботи навіть у випадку одноразової відмови від обов`язкових навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони, а тому кількість актів правового значення при вирішенні трудового спору не має.
Крім того, в доповідній від 16 квітня 2021 року, поданій позивачем на ім`я директора ДВНЗ «РКЕБ» та інженера охорони праці, він сам визнав факт відмови від проходження навчання та перевірки знань з питань охорони праці для слюсаря-сантехніка, адже призначений на посаду слюсаря в гуртожитку. Про свою відмову від ознайомлення з інструкціями по техніці безпеки, пожежної безпеки та з надзвичайних ситуацій з цих міркувань ОСОБА_1 підтвердив і в засіданні суду першої інстанції.
Згідно з п. 4 розділу І посадової інструкції слюсаря, затвердженої директором ДВНЗ «РКЕБ» 22 березня 2021 року, під час виконання посадових обов`язків слюсар керується розпорядженнями, наказами, іншими керівними і нормативними документами, які стосуються ведення його обов`язків; правилами і нормами охорони праці, техніки безпеки, виробничої санітарії і протипожежного захисту, а також статутом і Правилами внутрішнього трудового розпорядку коледжу і цією інструкцією.
Відповідно до п.3 розділу «Завдання та обов`язки» посадової інструкції слюсар виконує накази та розпорядження директора коледжу та заступника директора по адміністративно-господарській частині. Зобов`язаний проходити інструктаж з техніки безпеки, виробничої санітарії та пожежної безпеки під керівництвом заступника директора коледжу по адміністративно-господарській частині.
За правилами пунктів 5, 6 розділу «Права» посадової інструкції робітник має виконувати роботи відповідно розряду. Передбачається виконання робіт відсутнього слюсаря-сантехніка.
Слюсар повинен знати правила та норми охорони праці та протипожежного захисту, загальні правила виробничої санітарії, а також статут і Правила внутрішнього трудового розпорядку коледжу і інструкцію (п.1 розділу «Повинен знати» посадової інструкції).
За загальними нормами законодавства про працю працівник, який уклав трудовий договір, зобов`язаний виконувати правила внутрішнього трудового розпорядку підприємства, установи, організації, виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці.
Незгода позивача з посадовою інструкцією, яку він підписав, не звільняє його від обов`язку пройти інструктаж з охорони праці та протипожежної охорони, враховуючи, що позивач приступив до роботи та не вимагав розірвання трудового договору в зв`язку з включенням роботодавцем до посадової інструкції робіт, що не відповідають займаній посаді.
Оскільки в посадовій інструкції слюсаря передбачено виконання позивачем робіт слюсаря-сантехніка, при виконанні яких працівник повинен знати та дотримуватися правил техніки безпеки, проведення інструктажу за інструкцією слюсаря-сантехніка, тому необґрунтованими є доводи апеляційної скарги про те, що первинний інструктаж з охорони праці роботодавець незаконно примушував його пройти саме для виконання обов`язків слюсаря-сантехніка гуртожитку, що не входить у його трудові обов`язки.
Поготів, у судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив, що неодноразово допомагав у роботі слюсарю-сантехніку гуртожитку, що свідчить про необхідність ознайомлення його з правилами техніки безпеки при виконанні таких робіт.
Також не заслуговують до уваги і аргументи ОСОБА_1 про обов`язкове проведення інструктажу з техніки безпеки, виробничої санітарії та пожежної безпеки безпосередньо заступником директора коледжу по адміністративно-господарській частині, адже відповідно до пункту 6.8 Типового положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці первинний інструктаж проводить безпосередній керівник робіт (начальник структурного підрозділу, майстер). Безпосереднім керівником робіт є комендант гуртожитку ОСОБА_4 . При цьому посадовою інструкцією слюсаря передбачено проходження інструктажу з техніки безпеки, виробничої санітарії та пожежної безпеки під керівництвом заступника директора коледжу по адміністративно-господарській частині, що не свідчить про проведення такого інструктажу особисто заступником директора коледжу по адміністративно-господарській частині.
Отже, відсторонення позивача від роботи слюсаря як такого, що не пройшов навчання та перевірку знань з питань охорони праці у формі інструктажу з техніки безпеки, пожежної безпеки та надзвичайних ситуацій, відповідає положенням законодавства про працю. Порушень, які б давали підстави для визнання незаконним і скасування наказу про відсторонення ОСОБА_1 від виконання посадових обов`язків, правильно не встановлено, а тому в задоволенні цієї вимоги обгрунтовано відмовлено.
Також колегія суддів звертає увагу, що невиплата позивачу заробітної плати за період відсторонення від роботи узгоджується з нормами  ст.1 Закону України «Про оплату праці» та ст.94 КЗпП України, відповідно до яких заробітна плата виплачується працівникові за виконану ним роботу, а в період відсторонення позивач посадові обов`язки не виконував. Тому вимогу про стягнення з відповідача грошових коштів в сумі 1636,36 грн. як недоплаченої заробітної плати за період з 09 квітня 2021 року по 16 квітня 2021 року правильно залишено без задоволення.
Разом з тим, судом обгрунтовано задоволено вимогу про стягнення 276,78 грн за проходження медичного огляду.
Так, статтею 169 КЗпП України передбачено обов`язок власника або уповноваженого ним органу за свої кошти організувати проведення попереднього (при прийнятті на роботу) і періодичних (протягом трудової діяльності) медичних оглядів працівників, зайнятих на важких роботах, роботах із шкідливими чи небезпечними умовами праці або таких, де є потреба у професійному доборі, а також щорічного обов`язкового медичного огляду осіб віком до 21 року.
Згідно зі ст. 17 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов`язаний забезпечити за свій рахунок позачерговий медичний огляд працівників: за заявою працівника, якщо він вважає, що погіршення стану його здоров`я пов`язане з умовами праці; за своєю ініціативою, якщо стан здоров`я працівника не дозволяє йому виконувати свої трудові обов`язки.
Як убачається, позивач на виконання п.2 припису № 1 від 9 квітня 2021 року пройшов медичний огляд та надав роботодавцю докази понесення витрат, пов`язаних з його проходженням, що підтверджується поданою ОСОБА_1 доповідною від 16 квітня 2021 року та не заперечувалося відповідачем у судовому засіданні.
Щодо доводів апеляційної скарги про безпідставність відмови у задоволенні вимоги про відшкодування 5 000 гривень моральної шкоди, завданої порушенням його прав на працю, то з ними також не можна погодитися.
За правилами ст.2371 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Норми ст.ст.12, 81 ЦПК України вказують, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Натомість заявник не надав суду доказів спричинення йому діями відповідача моральної шкоди, оскільки обмежився лише можливим переліком порушень його трудових прав, які, на його думку, вчинені роботодавцем. Не містять таких доказів і матеріали справи.
Необґрунтованими є посилання автора апеляційної скарги на неправильне застосування норм матеріального права, позаяк спростовуються правильністю висновків суду попередньої інстанції. 
Не заслуговують на увагу і доводи про порушення судом норм процесуального права, виходячи з такого.
Згідно із абз. другим ч. 2 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Крім цього, чіткий і вичерпний перелік випадків, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового, наведено у ч. 3 ст. 376 ЦПК України.
Однак будь-яких доказів про існування таких процесуально-правових дефектів, що спонукали би до хибного розв`язання спірних відносин, чи інших обставин, які є обов`язковим мотивом для унеможливлення законності та обґрунтованості рішення суду, заявником зазначено не було, матеріали справи не містять, а апеляційним судом не здобуто.
В решті аргументи апеляційної скарги також не ґрунтуються на обставинах справи, є надуманими і тому колегією суддів відхиляються.
Перегляд судового рішення у суді апеляційної інстанції забезпечує виконання головного завдання appelatio – дати новим судовим розглядом додаткову гарантію справедливості судового рішення, реалізації права на судовий захист. Ця гарантія полягає в тому, що сам факт другого розгляду дозволяє уникнути помилки, що могла виникнути при першому розгляді. Апеляція, по суті, є надання новим судовим розглядом додаткової гарантії справедливості судового рішення, реалізації права на судовий захист. 
Справедливість, добросовісність та розумність згідно із п. 6 ст. 3 ЦК України є одними із загальних засад цивільного законодавства.
Підставою для залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до ст. 375 ЦПК України є додержання норм матеріального і процесуального права при його ухваленні.
В силу правил ст. 141 ЦПК України сплачений заявником судовий збір при зверненні до суду апеляційної інстанції йому не повертається через залишення апеляційної скарги без задоволення.
Керуючись ст. ст. 368, 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 09 лютого 2022 року – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено: 10.05.2022

Головуючий :                                                                 С.В. Хилевич

Судді:                 С.О.Гордійчук

С.С.Шимків