КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

справа № 755/827/22
провадження № 33/824/1856/2022
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
29 липня  2022 року                                                                                                   м. Київ
 
Київський апеляційний суд в складі судді Кирилюк Г.М., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Шимка Андрія Олександровича на постанову Дніпровського районного  суду м. Києва від 16 червня  2022 року в складі судді Старовойтової С. М., про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності  за ч. 1 ст. 130 КУпАП,
 
встановив:
 
Постановою Дніпровського районного  суду м. Києва від 16 червня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.
24.06.2022 захисник ОСОБА_1 - адвокат Шимко А. О. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити за відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Апеляційна  скарга  обґрунтована  тим, що  судом першої  інстанції  під час ухвалення  оскаржуваного  судового  рішення  проігноровано  вимогу закону  щодо  всебічного,  повного, об`єктивного, безпосереднього  дослідження  доказів,  їх достовірності,  а також щодо  аналізу  взаємного  зв`язку доказів  у їх сукупності.   Суд розглянув справу  не об`єктивно,  що  призвело  до  прийняття помилкового  рішення. 
ОСОБА_1 рухався автомобілем  у м. Києві, коли його  було  зупинено  поліцейським патрульним автомобілем.  Жодного  порушення  Правил  дорожнього  руху не  допускав. Докази  причин  зупинення  працівники поліції надати відмовились. Вказані  обставини свідчать про те, що  зупинка  ОСОБА_1 була  абсолютно   безпідставною. 
 Щодо  відмови  ОСОБА_1    від проходження  огляду  для встановлення  стану  сп`яніння апелянт зазначив, що відповідно  до  ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. 
Відповідно  до   пп.6 та 7  розділу  І Інструкції    про  порядок  виявлення  у водіїв  транспортних  засобів ознак  алкогольного, наркотичного  чи іншого  сп`яніння, або перебування  під впливом  лікарських препаратів, що  знижують  увагу та швидкість  реакції,  затвердженої наказом   Міністерства внутрішніх справ  України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735, у разі  відмови водія транспортного засобу   від проходження  огляду   на стан  сп`яніння  на місці зупинки транспортного  засобу  або  його  незгоди з результатами огляду,  проведеного  поліцейським,  такий огляд  проводиться  в найближчому закладі  охорони  здоров`я .
Відповідно  до пп.3 та 6 Порядку  направлення водіїв  транспортних засобів для проведення огляду   з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння  або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,  і проведення такого огляду, затвердженого постановою  Кабінету Міністрів України  від 17  грудня  2008  р. №1103, огляд  проводиться поліцейським на   місці зупинки  транспортного  засобу  з використанням   спеціальних   технічних   засобів,  дозволених  до застосування МОЗ і Держспоживстандартом.  Водій  транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду  на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з  його  результатами,  направляється  поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
З наведених норм  вбачається,  що  огляд водія на  стан  сп`яніння проводиться  виключно  на  місці зупинки  транспортного  засобу, а у разі  незгоди особи  від проведення  такого  огляду  абу  у разі  незгоди з його результатами -  у медичному  закладі. 
Працівники поліції  запропонували пройти огляд на  стан  сп`яніння  загалом,  без жодних уточнень, почали вимагати від  водія  виконання  дій,  яких останній за таких  обставин  вчиняти не був зобов`язаний. 
Як вбачається з відеозаписів з нагрудних відеореєстраторів працівників поліції, поліцейські не повідомляють про жодні ознаки стану сп`яніння.  Ознаки сп`яніння у ОСОБА_1   працівники поліції  не  зафіксували та до   протоколу  внесли безпідставно. 
Направлення  на огляд водія з метою виявлення стану  сп`яніння не видавалося  та до закладу  охорони здоров`я така особа  не  направлялася. 
Жодних  свідків  відмови від  проходження  огляду  на  стан сп`яніння  залучено не  було. 
Працівники поліції після складання  протоколу   не  вжили заходів  для  відсторонення  водія від  права керування  транспортними засобами.  
Відеозйомка  обстановки та обставин подій  поліцейським безперервно  до її  завершення  не  велася. 
В судовому засіданніпредставник  ОСОБА_1 -  захисник  Шимко А. О. апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити. Не  заперечував проти  розгляду справи у відсутність  ОСОБА_1 , який був повідомлений  про  день, час та місце  розгляду справи. 
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної  скарги,   суд дійшов  висновку, що апеляційна  скарга  не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно  ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. 252 КУпАП України оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно  до  змісту  протоколу  про  адміністративне  правопорушення  серії  ААД №209307, 16.12.2021  о 22 год. 40 хв.,   в м. Києві  по  вул. Тростянецькій , 49  водій   ОСОБА_1    керував транспортним засобом  КІА Sephia, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками  наркотичного  сп`яніння , а саме:  поведінка, що не  відповідає  обстановці,  розширені  зіниці очей, які не  реагують  на  світло,  виражене  тремтіння  пальців рук.  Від  проходження  огляду  на стан  сп`яніння у встановленому  законом  порядку у лікаря  нарколога  відмовився,  чим порушив  п. 2.5 Правил  дорожнього  руху, за що передбачена  відповідальність    ч.1 ст.130  КУпАП.
Вказаний протокол підписано   ОСОБА_1 без жодних зауважень.
Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Постанова  суду першої  інстанції  в частині доведеності  факту  відмови водія  ОСОБА_1    від проходження  огляд на  стан  наркотичного  сп`яніння підтверджується зібраними по  справі доказами:
- протоколом  про адміністративне  правопорушення серії ААД №209307 від 16.12.2021  в частині дати та місця вчинення адміністративного правопорушення, даних про особу, яка його вчинила, ідентифікаційних ознак транспортного засобу, яким особа керувала;
- відеозаписом  з боді-камери інспектора  поліції  АА00797,  з якого вбачається, що  ОСОБА_1   в закладі  охорони  здоров`я на запитання  лікаря-нарколога, чи згоден  він  пройти огляд на  стан  сп`яніння,  відповів:  "Відмовляюсь";
-  зобов`язанням ОСОБА_1   не  керувати транспортним засобом протягом  доби.
Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП  огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
За змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП обов`язкова присутність двох свідків під час огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції  передбачена виключно у разі неможливості застосування спеціальних технічних засобів відеозапису.
Із системного аналізу положень ст.  266  КУпАП   можливо дійти висновку, що  законодавець визначив,  що з метою  фіксації  процедури огляду   водія на стан наркотичного  сп`яніння  у встановленому законом  порядку є  обов`язковим застосуванням інспектором патрульної поліції технічних засобів відеозапису.  І тільки у випадку неможливості  застосувати  технічні засоби відеозапису з метою  фіксації  події правопорушення, інспектор поліції  має  вжити заходів, спрямованих  на  залучення  двох свідків.
Відповідно  до  п.7-9  ч. ІІІ Інструкції    про  порядок  виявлення  у водіїв  транспортних  засобів ознак  алкогольного, наркотичного  чи іншого  сп`яніння, або перебування  під впливом  лікарських препаратів, що  знижують  увагу та швидкість  реакції,  затвердженої наказом   Міністерства внутрішніх справ  України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735, проведення  лабораторних  досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою  лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. Використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
З огляду  на  обов`язковість  проведення   лабораторних досліджень на  визначення наркотичного засобу або психотропної речовини,  яке проводиться  в закладах охорони здоров`я,  доводи апеляційної скарги про   порушення  процедури проведення  огляду з огляду  на  непроведення такого  огляду  поліцейським на  місці зупинки транспортного  засобу з використанням спеціальних технічних засобів є необґрунтованими. 
Посилання в апеляційній скарзі на те, що зупинка автомобіля  під  керуванням   ОСОБА_1 була  безпідставною, не беруться судом до уваги, оскільки правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний медичний огляд на  стан  наркотичного сп`яніння.
Посилання  в апеляційній  скарзі  на те,  що відеозапис не вівся безперервно, а тому є неналежним доказом, є необґрунтованими, оскільки для вирішення справи важливими є лише ті фактичні дані, зафіксовані за допомогою відеокамери поліцейського, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, або про протилежне. 
Відповідно до наданого відеозапису, зафіксована на ньому інформація є достатньою та підтверджує обставини, що мають значення для справи, та які не  визнаються  особою,  яка притягається  до адміністративної відповідальності за  ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Наявність  у  поліцейського  уповноваженого  підрозділу  Національної поліції  України   підстав  вважати, що  водій  перебуває  у стані  наркотичного  сп`яніння, з огляду на  виявлені  у нього  ознаки такого  сп`яніння,  які зафіксовані в  протоколі  про  адміністративне правопорушення, є підставою  для  направлення  такої особи  до  найближчого  закладу  охорони здоров`я. 
З огляду на те, що  ОСОБА_1 не зазначив в протоколі  жодних  заперечень  з приводу  виявлених  у нього  ознак  наркотичного сп`яніння, доводи апеляційної скарги про  те, що ознаки такого  сп`яніння  у нього  були відсутні  є  необґрунтованими. 
Відповідно  до   наявної в матеріалах справи  розписки,  ОСОБА_1 зобов`язався не  керувати транспортним засобом протягом  доби, що  свідчить  про  вжиття працівниками поліції після складання  протоколу   заходів  для  відсторонення  водія від  права керування  транспортними засобами.
Відсутність  в матеріалах справи направлення на огляд водія з метою виявлення стану  сп`яніння не  впливає  на  правильність  висновків суду  першої  інстанції, враховуючи доведеність  тієї обставини,  що  ОСОБА_1 відмовився  від  проходження  огляду на  стан  наркотичного  сп`яніння вже перебуваючи в закладі  охорони здоров`я.   
Будь-яких доказів  того, що  особа  з незалежних  від неї причин не  могла  здати зразки біологічного  середовища  для  лабораторного  дослідження   матеріали справи не  містять.
За  наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення, судом першої інстанції належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, яким суд першої інстанції надав належну оцінку та обґрунтовано визнав  ОСОБА_1  винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду першої  інстанції і могли б  слугувати підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях вказаної  особи  складу адміністративного правопорушення, апеляційна  скарга  не містить та при розгляді скарги апеляційним судом не  встановлено.
Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов  висновку, що  апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова  суду  першої  інстанції без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП суд
постановив:
 
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Шимка Андрія Олександровича залишити без задоволення.
Постанову Дніпровського районного  суду м. Києва від 16 червня  2022 року залишити  без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя:                                                                                                   Кирилюк Г.М.