ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2022 року 
м. Київ
справа № 480/5060/20
адміністративне провадження № К/9901/14598/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Губської О.А.
суддів: Білак М.В., Жука А.В.,
розглянув у порядку письмового провадження в касаційній інстанції справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання протиправною та скасування постанови, провадження у якій відкрито
за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2020 року, прийняте у складі судді Бондаря С.О. та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 25 листопада 2020 року, ухвалену у складі колегії суддів: Русанової В.Б. (головуючий), Перцової Т.С., Жигілія С.П.,
І. Суть спору:
1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" (далі - ТОВ «СМНВО», позивач) звернувся до суду з позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми)   про визнання протиправною та скасування постанови АСВП № 61566573 від 22.07.2020 про опис та арешт майна боржника.
2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою головного державного виконавця від 22.07.2020 накладено арешт на майно боржника, а саме на три      автомобіля МАЗ. На думку позивача, вказана постанова підлягає скасуванню, оскільки винесена з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої   наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5. Так, в оскаржуваній постанові не зазначені обов`язкові відомості щодо транспортних засобів (вид пального, пробіг, комплектація, потреба у ремонті). При опису та арешті майна не приймали участь, боржник, стягувач, зберігач та поняті. Крім того, арештовані автомобілі належним чином не були передані зберігачу, яким у постанові зазначено директора товариства Мошкіна К.О.   
3. Відповідач позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні.
ІІ. Установлені судами фактичні обставини справи
4. У відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) перебуває на виконанні зведене виконавче провадження АСВП 61566573 про стягнення заборгованості з ТОВ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання», до якого входить 31 виконавче провадження на загальну суму 857 962,62 грн.
5. 25.03.2020 державним виконавцем винесено постанови про арешт коштів та майна боржника.      
6. У квітні 2020 до відповідача надійшли листи з банківських установ про недостатність коштів на рахунках боржника для погашення заборгованості за виконавчими документами, які входять до зведеного виконавчого провадження.
7. 23.04.2020 державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів, що      перебувають у касі боржника або надходять до неї в сумі 474 390,78, якою зобов`язано уповноважену особу підприємства боржника щоденно перераховувати кошти, які надходять до каси на депозитний рахунок органу державної виконавчої служби.
8. 23.04.2020 до відповідача надійшов лист Міністерства внутрішніх справ України, в якому повідомлено, що за боржником зареєстровано транспортні засоби у кількості 151 одиниця.
9. 05.05.2020 від Управління Держраці у Сумській області надійшло повідомлення про наявність у позивача технологічних транспортних засобів у загальній кількості 62 одиниці.
10. 06.05.2020 державним виконавцем направлено вимогу до ТОВ "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" про надання правовстановлюючих та технічних документів і безпосередньо транспортних засобів, вказаних у відповіді Міністерства внутрішніх справ України та технологічні транспортні засоби перелік яких надано Управління Держпраці у Сумській області для їх опису в рахунок погашення заборгованості, а в разі неможливості надання майна для опису, просило в строк до 25.05.2020 письмово повідомити орган державної виконавчої служби в особі відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) про місцезнаходження майна належного боржнику та в подальшому забезпечити до нього доступ.
11. 07.05.2020 та 19.05.2020 державним виконавцем винесено постанови про      опис та арешт транспортних засобів, що знаходилися за адресами: м. Суми, вул. Машинобудівників, 3 та м. Суми, вул. Горького, 58, зберігачем яких визначено представника підприємства ОСОБА_1
12. 22.07.2020 державним виконавцем прийнято постанову про опис та арешт майна боржника, а саме: автомобіля МАЗ 555102, вантажний 2003 р. номер шасі НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , колір сірий, шини зношені, частково спущені, по кузову наявна корозія, робочий стан не перевірявся; автомобіля МАЗ 533603, вантажний, 2005 р. номер шасі НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 , білого кольору, в робочому стані, наявна корозія, автомобіля МАЗ 533603, вантажний, 2005 року, номер шасі НОМЕР_5 д.н.з. НОМЕР_6 , сірого кольору в робочому стані не знаходиться, наявна корозія та сліди відшарування, за адресою м. Суми, вул. Машинобудівників, 3. Зберігачем арештованого майна визначено керівника ТОВ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» Мошкіна К.О.
13. Також в постанові зазначено, що до проведення виконавчих дій залучено: заступника начальника автотранспортного цеху підприємства боржника ОСОБА_1 та заступника начальника Управління начальника ВПВР УЗПВР у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Литвиненко О.О.
14. Під час проведення виконавчих дій ОСОБА_1 відмовився надавати державному виконавцю документи та пояснення, від зберігання описаних транспортних засобів та підпису в постанові про опис та арешт майна, про що державним виконавцем складено акт від 22.07.2020.
15. Вважаючи дану постанову протиправною, позивач звернулася до суду із даним позовом до суду.
ІІІ. Рішення судів першої й апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення
16. Сумський окружний адміністративний суд рішенням від 07 вересня 2020 року, яке залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 25 листопада 2020 року, у задоволенні позову відмовив.
17. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, прийшов до висновку, що спірне рішення прийнято відповідачем в межах та у спосіб, встановлений законодавством.
IV. Провадження в суді касаційної інстанції 
18. У касаційній скарзі позивач, посилаючись на неправильне застосування судами першої й апеляційної інстанцій норм матеріального права, просить скасувати їх рішення та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
19. Нормативними підставами для касаційного оскарження судових рішень в цій справі відповідач зазначив пункт третій частини четвертої  статті 328 КАС України. 
19.1. Посилаючись на пункт 3 частини четвертої   статті 328 КАС України, позивач зазначає про відсутність висновку Верховного Суду з питань обов`язкової присутності понятих у разі відсутності боржника або його представника під час вчинення виконавчих дій під час проведення опису, арешту, вилучення і передачі майна, відповідно до положень ч. 2 статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» та щодо підтвердження повноважень представника боржника юридичної особи у виконавчому провадженні - довіреністю (а не тому, що останній не сказав що він не є представником боржника), відповідно до положень ч. 4 статті 16 Закону України «Про виконавче провадження».
19.2. Водночас скаржник вказав, що опис та арешт арештованого майна здійснювався відповідачем без участі представника позивача (боржника у виконавчому провадженні), у зв`язку з чим, до виконавчих дій в обов`якому порядку повинні були бути залучені поняті. Позивач зауважив, що суди попередніх інстанцій зазначили, що при виконавчих діях був присутній ОСОБА_1 , який не вказав, що він не є представником ТОВ «СМНВО», та в зв`язку з цим прийшли до помилкового висновку, що відповідач мав підстави вважати його належним представником. Так, довідкою від 04.09.2020 залученою до матеріалів справи, позивач стверджував, що ОСОБА_1 не перебував в трудових правовідносинах з TOB «СМНВО, а також останнє не уповноважувало ОСОБА_1 на здійснення представництва інтересів перед відповідачем у будь-якому виконавчому провадженні, відповідно до положень п. 10 Розділу II «Інструкції з організації примусового виконання рішень» затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. № 512/5, та статті 16 Закону України «Про виконавче провадження». Довіреності в матеріалах виконавчого провадження на ОСОБА_1 не має, оскільки така не надавалась.
20. Відповідач у відзиві на касаційну скаргу вказує на її безпідставність та просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої та апеляційної інстанції - без змін.
V. Джерела права й акти їх застосування
21. Частиною другою   статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені   Конституцією   та законами України.
22. Відповідно до частин першої та другої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені   Конституцією   та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
23. Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є   Закон України від 02       червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження».   
24. Відповідно до   статті 1 Закону України «Про виконавче провадження»   виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені      Конституцією України, цим      Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього      Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього      Закону      підлягають примусовому виконанню.
25. Частиною першою   статті 5 Закону України «Про виконавче провадження»   передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються      Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
26. Згідно із   статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження»   заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.
27. Відповідно до частини першої   статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»   виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
28. За правилом пункту 6 частини третьої цієї ж статті виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.
29. Відповідно до ч. 4   ст.13 Закону№1404-VIII   опис та арешт майна здійснюються не пізніш як на п`ятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження. У разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна.
30. Відповідно до частини першої   статті 19 Закону №1404-VІІІ сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим   Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим   Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.
31. Відповідно до вимог частини першої та другої статті 22 Закону № 1404-VIII   виконавчі дії можуть проводитися у присутності понятих.
Присутність понятих є обов`язковою у випадку, передбаченому   частиною третьою   статті 53 цього Закону, а також у разі відсутності боржника або його представника під час вчинення виконавчих дій, пов`язаних з примусовим входженням на земельні ділянки, до нежитлових приміщень і сховищ, де зберігається майно боржника, на яке звернено стягнення, або майно стягувача, яке має бути повернуто йому в натурі, до житла, іншого володіння особи для забезпечення примусового виселення з нього та вселення в нього, під час проведення опису, арешту, вилучення і передачі майна.
32. За змістом частин першої, другої статті 56 Закону № 1404-VIII   арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.
Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.
Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.
Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.
Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.
33. Згідно з частиною п`ятою   статті 56 Закону № 1404-VIII   про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.
У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов`язковим.
У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов`язково зазначаються:
1) якщо опису підлягає земельна ділянка - її розмір, цільове призначення, наявність комунікацій тощо;
2) якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира - загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди;
3) якщо опису підлягає транспортний засіб - марка, модель, рік випуску, об`єм двигуна, вид пального, пробіг, комплектація, потреба у ремонті, колір тощо.
Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.
34. За приписами пункту 10 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої   наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року № 512/5   у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин (надалі - Інструкція), після виявлення майна (коштів) боржника виконавець проводить опис та арешт цього майна (коштів), про що виносить постанову. У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника повинні бути вказані:
назва кожного внесеного в постанову предмета і його відмінні ознаки (вага, метраж, розмір, форма, вид, колір, товарний знак, проби, виробнича марка, дата випуску, ступінь зносу тощо);
якщо вилучені предмети мають ознаки дорогоцінних металів, каменів органічного та неорганічного утворення, перлів тощо, то вони ретельно описуються з визначенням усіх особливих ознак, відповідним чином пакуються в конверт, прошиваються, підписуються виконавцем та іншими учасниками, які були присутніми під час опису;
якщо проводилось опечатування предмета, зазначається, які предмети, приміщення, сховища були опечатані, кількість накладених печаток та спосіб опечатування;
прізвище, ім`я та по батькові особи, якій передано майно на зберігання, а якщо майно передано на зберігання не боржнику, а іншій особі, - паспортні дані, її місце проживання (далі - зберігач);
відмітка про роз`яснення зберігачеві майна обов`язків із збереження майна, попередження про кримінальну та іншу відповідальність, встановлену законодавством, за його розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт;
якщо виконавець установив зберігачеві обмеження права користуватися майном, зазначаються вид, обсяги і строки обмеження;
відмітка про роз`яснення сторонам виконавчого провадження або заставодержателю про можливість у 10-денний строк з дня винесення постанови досягти згоди щодо вартості майна та необхідність письмово повідомити про це виконавця;
зауваження або заяви стягувача, боржника, осіб, що були присутні при описі.
Постанова про опис та арешт майна (коштів) підписується виконавцем, понятими, зберігачем майна, боржником та стягувачем, їх представниками, а також іншими особами, які були присутні при проведенні опису майна (коштів). У разі відмови від підпису осіб, що були присутні при виконанні, про це робиться відмітка в постанові.
35. Відповідно до частини першої   статті 14 Закону України "Про виконавче провадження"   учасниками виконавчого провадження є, зокрема, сторони та представники сторін.
36. Частиною першою і другою   статті 15 Закону України "Про виконавче провадження"   передбачено, що сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.
37. Відповідно до частини четвертої   статті 16 Закону України "Про виконавче провадження"   представником юридичної особи у виконавчому провадженні може бути особа, яка відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань має право вчиняти дії від імені такої юридичної особи без довіреності. Повноваження представника юридичної особи у виконавчому провадженні можуть бути підтверджені довіреністю, виданою і оформленою відповідно до закону. Представник може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти така особа. Дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи у виконавчому провадженні можуть міститися в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань або у виданій довіреності.
VI. Висновок Верховного Суду
38. Відповідно до частини першої   статті 341 КАС України   суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
39.   Зі змісту ухвали Верховного Суду від 31 травня 2021 року слідує, що провадження у справі відкрито з підстав, визначених пунктом 3 частини четвертої   статті 328 КАС України, а саме якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
40.   Надаючи оцінку оскаржуваному судовому рішенню у межах доводів касаційної інстанції за правилами   статті 341 КАС України, Верховний Суд виходить із такого.
41. Судами попередніх інстанцій у цій справі встановлено, що 22.07.2020 державним виконавцем Ричкалем С.П. проведено опис та арешт майна боржника за участю його представника      - ОСОБА_1 та заступника начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Литвиненка О.О. Оскільки ОСОБА_1 відмовився від надання документів та пояснень щодо технічних характеристик описаного майна, від їх зберігання та від підпису в постанові про опис та арешт майна боржника, державним виконавцем 22.07.2020 складено відповідний акт.
42. Судом апеляційної інстанції також встановлено, що на час прийняття спірної постанови ОСОБА_1 не перебував у трудових правовідносинах з ТОВ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» та не мав повноважень на представництво інтересів боржника, що в порушення   ст. 16 Закону №1404-VIII   не перевірив державний виконавець та протиправно залучив його до участі у вчиненні виконавчих дій.
43. Таким чином, безпідставними є доводи скаржника про те, що при ухваленні оскаржуваних рішень судами попередніх інстанцій було порушено вимоги матеріального права, а саме положень ч. 4 статті 16 Закону України «Про виконавче провадження».
44. При цьому, Суд зазначає, що позовна заява ТОВ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» не обґрунтовувалася правозастосуванням   статті 16 Закону України "Про виконавче провадження".
45. Отже, як правильно зазначив суд апеляційної інстанції, опис та арешт майна здійснено державним виконавцем за відсутності представника боржника.
46. Разом з тим, ні   Законом №1404-VIII, ні Інструкцією не передбачено обов`язок державного виконавця повідомляти боржника про опис майна.
47. Як вірно заначено судом апеляційної інстанції, участь боржника у виконавчому провадженні є його правом, а тому відсутність належного представника під час вчинення виконавчої дії щодо опису та арешту майна не звільняє державного виконавця від обов`язку      здійснити опис та арешт      майна.
48. Щодо доводів скаржника про те, що оскільки опис та арешт арештованого майна здійснювався відповідачем без участі представника позивача (боржника у виконавчому провадженні), а тому до виконавчих дій в обов`якому порядку повинні були бути залучені поняті, Суд зазначає наступне.
49. Випадки обов`язкової присутності понятих під час проведення виконавчих дій визначені частиною другою статті 22 Закону №1404-VІІІ, відповідно до якої присутність понятих є обов`язковою у випадку, передбаченому частиною третьою статті 53 цього Закону, а також у разі відсутності боржника або його представника під час вчинення виконавчих дій, пов`язаних з примусовим входженням на земельні ділянки, до нежитлових приміщень і сховищ, де зберігається майно боржника, на яке   звернено стягнення, або майно стягувана, яке має бути повернуто йому в натурі, до житла, іншого володіння особи для забезпечення примусового виселення з нього та вселення в нього, під час проведення опису, арешту, вилучення і передачі майна.
50. Як вірно зазначено судом апеляційної інстанції, що враховуючи, що під час проведення виконавчих дій щодо опису та арешту майна готівкових коштів не вилучалося, примусового входження на територію підприємства боржника не здійснювалося, оскільки вхід державним виконавцям ніким не перешкоджався, а тому участь понятих в виконавчих діях щодо опису та арешту майна була не обов`язкова. 
51. Доводи скаржника не спростовують висновків судів і зводяться до переоцінки встановлених у справі обставин. З огляду на це підстави для задоволення касаційної скарги відсутні.
52. Відповідно до частини першої   статті 350 КАС України   суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених   статтею 341 цього Кодексу   межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
VII. Судові витрати
53. З огляду на результат касаційного розгляду, суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.
Керуючись статтями 3, 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання"  залишити без задоволення.
2. Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 25 листопада 2020 року у справі №480/5060/20 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                О. А. Губська

Судді                                                                                          М. В. Білак

                                                                                          А.В. Жук