УХВАЛА

08 червня 2022 року 
м. Київ

cправа №  917/2/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Кібенко О.Р. - головуючий, Бакуліна С.В., Стратієнко Л.В. 

розглянувши матеріали касаційної скарги  ОСОБА_1 
на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 13.12.2021
у справі за позовом Акціонерного товариства "Банк інвестицій та заощаджень"
до  відповідачів:
1)          Приватного підприємства "ТМ-Новатор",
2)           ОСОБА_1 ,
3)           ОСОБА_2 ,
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Акціонерного товариства "Укргазвидобування"
про стягнення 452 202,44 грн,
ВСТАНОВИВ:
1.          22.03.2022 ОСОБА_1 звернувся з касаційною скаргою на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 13.12.2021, якою йому було відмовлено у відкритті апеляційного провадження у справі №917/2/21.
2.          Верховний Суд ухвалою від 25.04.2022 касаційну скаргу ОСОБА_1 залишив без руху на підставі ч.2 ст.292 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК), як таку, що оформлена з порушенням вимог, встановлених п.2 ч.4 ст.290 цього Кодексу та на підставі ч.3 ст.292 ГПК, як таку, що подана після закінчення строку на касаційне оскарження без клопотання про поновлення цього строку; надав строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.
3.          19.05.2022 до Верховного Суду від ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків, до якої скаржник додав докази сплати судового збору у розмірі 2 481 грн (квитанція від 13.05.2022 №9392-7702-6740-1963), а також клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, у якому зазначив підстави для такого поновлення.
4.          Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження, скаржник посилається на норми статей 2, 42, 74, 86, 242, 256, 279, 288, 289 ГПК, статті 8, 19, 62, 129 Конституції України, ст.7 Закону "Про судоустрій та статус суддів", норми Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.10 Цивільного процесуального кодексу України та цитує їх зміст. Скаржник також посилається на висновки Конституційного Суду України, викладені у рішенні від 01.12.2004 №18рп/2004 щодо охоронюваного законом інтересу та висновки, викладені у постанові Верховного Суду України від 11.09.2017 та Верховного Суду від 03.05.2018 у справі №204/5502/17 щодо вияву судами надмірного формалізму при поверненні скарги без розгляду у зв`язку із пропуском строку на її подання та при відмові у поновленні цього строку у зв`язку із безпідставним ненаданням оцінки щодо поважності такого пропуску.
5.          При цьому скаржник не навів жодних фактичних обставин, які б свідчили про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження.
6.          Розглянувши наведені обґрунтування причин пропуску процесуального строку на касаційне оскарження, Верховний Суд дійшов висновку, що зазначені підстави не можуть вважитися поважними з огляду на таке.
7.          Згідно з п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
8.          Право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").
9.          Верховний Суд зазначає, що клопотання чи заява про поновлення процесуального строку повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.
10.          Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.
11.          Верховний Суд зазначає, що поновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким він користується, виходячи із поважності причин пропуску строку.
12.          У цьому випадку обставин, які б об`єктивно перешкоджали скаржникові реалізувати своє право на подання касаційної скарги протягом законодавчо встановленого терміну, не вбачається, а підстави, наведені у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження, не є поважними та об`єктивно непереборними і не пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами, а зводяться до цитування законодавчих норм та висновків суду.
13.          Відповідно до ч.3 ст.292 ГПК касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст.288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.
14.          Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі п.4 ч.1 ст.293 цього Кодексу.
15.          Відповідно до п.4 ч.1 ст.293 ГПК суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.
16.          Враховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі №917/2/21 за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 13.12.2021 на підставі п.4 ч.1 ст.293 ГПК, оскільки підстави, зазначенні скаржником в клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження, є неповажними.
Керуючись статтями  234, 235, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд 
УХВАЛИВ:
1.          Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Східного апеляційного господарського суду від 13.12.2021 у справі №917/2/21.
2.            Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі №917/2/21 за  касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 13.12.2021.
3.          Касаційну скаргу надіслати скаржнику разом з доданими до неї матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя                                                                      О.  Кібенко

Судді                                                                                          С. Бакуліна

                                                                                                              Л.  Стратієнко