Ухвала
Іменем України
 
04 травня 2022 року 
м. Київ
 
справа № 127/27018/21
провадження № 61-3831ск22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О.,
 
вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 10 лютого 2022 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 22 березня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди.
 
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10 листопада 2021 року позовну заяву ОСОБА_1  визнано неподаною та повернуто заявнику з підстав, передбачених частиною третьою статті 185 ЦПК України.
 
Не погоджуючись з ухвалою місцевого суду,  ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою.
 
Постановою Вінницького апеляційного суду від 29 грудня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
 
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 10 листопада 2021 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.
 
04 лютого 2022 року ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 звернулись                 до місцевого суду з заявою про відвід судді Вінницького міського суду Вінницької області - Жмудя О. О. 
 
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10 лютого 2022 року у задоволенні заяви ОСОБА_1  та його представника ОСОБА_2 про відвід судді Жмудя О. О. відмовлено.
 
Не погоджуючись з ухвалою місцевого суду,  ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою.
 
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 22 березня 2022 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 10 лютого 2022 року відмовлено з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 358 ЦПК України.
 
Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що ухвала про відмову в задоволенні заяви про відвід судді не підлягає апеляційному оскарженню.
 
21 квітня 2022 року ОСОБА_1  та його представник ОСОБА_2 звернулися до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 10 лютого 2022 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 22 березня 2022 року у вказаній справі.
 
У порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.
 
До касаційної скарги додано клопотання про звільнення від сплати судового збору, яке обґрунтовано тим, що заявник є непрацюючим пенсіонером, отримує незначну пенсію, якої недостатньо для забезпечення життєвого рівня. Вказує, що додаткових доходів, крім пенсії, не має.
 
Надаючи оцінку доводам заявленого клопотання, суд дійшов висновку про наявність підстав для звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги.  
 
Відповідно статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
 
При вирішенні питання про відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.
 
Ураховуючи вищевикладене, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для звільнення заявника від сплати судового збору за подання касаційної скарги. 
 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просять скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення вимог у повному обсязі, не передаючи справу на новий розгляд. 
 
Щодо оскарження ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 10 лютого 2022 року
 
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Частиною другою статті 17 ЦПК України встановлено, що не допускається касаційне оскарження судового рішення суду першої інстанції без його перегляду в апеляційному порядку.
 
Аналіз вказаних норм процесуального законодавства дає підстави дійти висновку, що касаційному оскарженню підлягає ухвала суду першої інстанції після її перегляду в апеляційному порядку.
 
Проте заявник та його представник оскаржили у касаційному порядку ухвалу місцевого суду, яка не була предметом перегляду по суті судом апеляційної інстанції, оскільки ухвалою Вінницького апеляційного суду від 22 березня 2022 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 10 лютого 2022 року відмовлено з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 358 ЦПК України.
 
За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Таким чином, відсутні підстави для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 10 лютого 2022 року.
 
Щодо оскарження ухвали Вінницького апеляційного суду від 22 березня 2022 року
 
Пунктом 3 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
За змістом частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
 
Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваного судового рішення Верховний Суд дійшов переконання, що скарга є необґрунтованою, правильне застосування судом норми процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
 
Такого висновку суд дійшов з огляду на таке.
 
Статтею 353 ЦПК України передбачено перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду.
 
Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353 ЦПК України, окремо від рішення суду не допускається.
 
Ураховуючи вищевикладене, ухвала про відмову у задоволенні заяви про відвід судді не підлягає апеляційному оскарженню.
 
Згідно пункту 1 частини першої статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню.
 
Оскільки ухвала Вінницького міського суду Вінницької області від 10 лютого                       2022 року про відмову у задоволенні заяви про відвід судді не підлягає апеляційному оскарженню, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження.
 
Наведені у касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують, оскільки зводяться до помилкового тлумачення норми процесуального права.
 
Враховуючи вищевикладене, Верховний Суд дійшов висновку, що правильне застосовування апеляційним судом норм права є очевидним, а касаційна скарга ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 22 березня 2022 року є необґрунтованою.
 
Керуючись пунктом 1 частини другої та частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Клопотання  ОСОБА_1  про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги задовольнити.
 
Звільнити  ОСОБА_1  від сплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 22 березня 2022 року.
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 10 лютого 2022 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 22 березня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди відмовити. 
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу. 
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

 
Судді:	О. В. Ступак     І. Ю. Гулейков     С. О. Погрібний