УХВАЛА

22 лютого 2022 року 
м. Київ
Справа №922/854/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Вронська Г.О. - головуюча, Кролевець О.А., Студенець В.І.,

за участю секретаря судового засідання Калітінського М.Ю.,

представників учасників справи:
від позивача: Левченко В.В. (адвокат),
від відповідача: Уманцев А.Л. (директор), Макаров І.О. (самопредставництво)

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією "Сантрейд"

на рішення Господарського суду Харківської області
у складі судді Лаврова Л.С.
від 15.06.2021

та постанову Східного апеляційного господарського суду
у складі колегії суддів: Радіонова О.О., Зубченко І.В., Чернота Л.Ф.
від 10.11.2021

за позовом Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією "Сантрейд"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротехнік"
про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:
1.          Дочірнє підприємство з іноземною інвестицією "Сантрейд" (далі - Позивач/Скаржник) звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротехнік" (далі - Відповідач) про стягнення збитків у сумі 34 244 690,48 грн, пені в сумі 1144673,06 грн, штрафу в сумі 7 010 258,62 грн.
2.          В обґрунтування позовних вимог Позивач посилався на порушення Відповідачем умов договору поставки від 31.07.2020 №60423377 (далі - Договір), за яким Відповідач ("Продавець") зобов`язався продати та поставити Позивачу ("Покупцю") товар - соняшник урожаю 2020 року у визначеній кількості у встановлений строк. Зазначене порушення зумовлює настання для Відповідача правових наслідків, передбачених Договором (зокрема, п. 7.3.1) та законом, а саме: зобов`язання зі сплати пені, штрафу та відшкодування збитків.
3.          Рішенням Господарського суду Харківської області від 15.06.2021, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 10.11.2021, у задоволенні позову відмовлено.
4.          Суди попередніх інстанцій встановили, що 31 липня 2020 року між сторонами укладено Договір, за яким Відповідач зобов`язався продати та поставити Позивачу товар - соняшник урожаю 2020 року в кількості 4 000 (чотири тисячі) метричних тон з опціоном +3,0/-3,0 % за вибором Відповідача (п. 1.1. та п. 3.1. Договору). Однак Відповідач у строк, передбачений Договором (до 30.11.2020 включно), не поставив Позивачу весь об`єм товару (3 797,40 метричних тонни).
5.          Також встановлено, що пунктом 10.1 Договору передбачено підстави звільнення сторони від відповідальності за невиконання зобов`язання в результаті форс-мажорних обставин, а пунктом 10.3 Договору встановлено порядок призупинення виконання зобов`язання на період дії форс-мажору.
6.          Суди попередніх інстанцій дійшли висновків, що, враховуючи пункти 1.1., 1.3., 10.1., 10.5. Договору, Відповідачем було достовірно доведено та підтверджено у встановленому порядку існування обставин (тобто форс-мажорних обставин), що об`єктивно унеможливили виконання зобов`язань, передбачених умовами Договору.
7.          Зокрема, суд апеляційної інстанції зазначив, що належним підтвердженням існування форс-мажорних обставин є відповідний сертифікат Харківської торгово-промислової палати, тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що надані Відповідачем докази є належним свідченням існування обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), які звільняють сторону від відповідальності за невиконання умов Договору.
8.          Також суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що аналіз змісту пункту 10.5. Договору свідчить, що правила, встановлені статтею 213 ЦК України, не дозволяють однозначно визначити зміст відповідної умови Договору щодо органу, повноважного засвідчити настання форс-мажорних обставин, а тому потрібно застосовувати тлумачення "contra proferentem". Спірний пункт 10.5. Договору був включений у Договір саме в редакції Позивача, який, з огляду на принцип "contra proferentem", і повинен нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови.
9.          06 грудня 2021 року Скаржник звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Харківської області від 15.06.2021 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 10.11.2021.
10.          Підставами касаційного оскарження відповідно до частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) Скаржник визначив: 
- пункт 1, зокрема вважає, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував статтю 617 Цивільного кодексу України, статтю 218 Господарського кодексу України, статтю 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 16.07.2019 у справі №917/1053/18 та від 09.11.2021 у справі №913/20/21; а також статтю 213 ЦК України без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 06.05.2020 у справі №126/746/17, від 21.11.2018 у справі №126/3477/16-ц, від 18.04.2018 у справі №753/11000/14ц, від 17.10.2018 у справі №753/22010/14-ц (Велика Палата Верховного Суду), від 08.09.2021 у справі №727/898/19, від 11.09.2019 у справі №916/2500/15 (Велика Палата Верховного Суду), від 17.04.2019 у справі №927/430/17, від 03.03.2021 у справі №522/799/16; 
- пункт 4: суд необґрунтовано відхилив клопотання учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи (пункт 3 частини 3 статті 310 Господарського процесуального кодексу України).
11.          Поряд з цим, Судом встановлено, що у справі №913/14/21 ТОВ "Сателлит" звернулося до Господарського суду Луганської області з позовом до ТОВ  "Білолуцьк-Агро" про стягнення штрафу за недопоставлений товар (насіння соняшника українського походження врожаю 2020 року) за договором поставки від 18.08.2020 №Р90043.
12.          Рішенням Господарського суду Луганської області від 12.05.2021, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 18.08.2021, у справі №913/14/21, позов про стягнення штрафу задоволено повністю, стягнуто на користь ТОВ "Сателлит" штраф у розмірі 1 162 016,55 грн за недопоставлений товар.
13.          У  справі №913/14/21 суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що за наслідками дослідження умов пунктів 9.2, 9.3, 9.4 Договору безпідставними та необґрунтованими є посилання відповідача на настання обставин форс-мажору як на підставу звільнення від відповідальності за невиконання зобов`язань по договору з огляду на те, що відповідач: письмово не повідомив позивача про настання форс-мажорних обставин у встановлений строк; не здійснив письмового повідомлення про початок, можливий строк дії і очікуваний час припинення цих обставин; не підтвердив інформацію про дію обставин форс-мажору сертифікатом Торгово-промислової палати України та в строки передбачені Договором; не доклав жодних зусиль по зведенню до мінімуму всіх можливих несприятливих наслідків форс-мажорних обставин.
14.          Верховний Суд в ухвалі від 20.01.2022 у справі №913/14/21 дійшов висновку про передачу справи №913/14/21 на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.
15.          Верховний Суд мотивував таке рішення у вказаній ухвалі тим, що в іншій господарській справі №913/18/21 розглядався спір за позовом того ж позивача - ТОВ "Сателлит" до Фермерського господарства "Максагро" про стягнення з відповідача штрафу в розмірі 1 154 177,77 грн за недопоставлений товар (насіння соняшника) за договором поставки від 18.08.2020 №Р90041. 
16.          Рішенням Господарського суду Луганської області від 01.03.2021 у справі №913/18/21 позов було задоволено повністю. Місцевий господарський суд виходив із того, що матеріалами справи, фактичними обставинами справи підтверджено факт неналежного виконання відповідачем умов укладеного між сторонами договору поставки у передбачений сторонами строк. 
17.          Однак постановою Східного апеляційного господарського суду від 17.05.2021 у справі №913/18/21 зазначене рішення суду першої інстанції було скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у позові. Постанову мотивовано відсутністю в діях відповідача вини та протиправної поведінки, зокрема, з огляду на те, що відповідачем надано докази наявності дії обставин непереборної сили, зокрема Сертифікат торгово-промислової плати України про форс-мажорні обставини, у якому зазначено, що в період з липня по вересень 2020 року тривала посуха, яка призвела до втрати урожаю. При цьому суд зазначив, що відповідач вживав заходів для зменшення негативних наслідків та попереджав покупця про несприятливі погодні умови, пропонував внести зміни до договору щодо кількості поставленого товару, проте такі зміни в договір внесені не були, а позивач не надав своїх заперечень на зазначене звернення відповідача. 
18.          Верховний Суд у постанові від 17.08.2021 у справі №913/18/21 підтримав висновки суду апеляційної інстанції, викладені у постанові від 17.05.2021, зазначивши, що в силу приписів статті 614 ЦК України особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.
19.          Верховний Суд в ухвалі від 20.01.2022 у справі №913/14/21 зазначив про необхідність відступу від висновку щодо застосування зазначених у вказаній ухвалі норм права, зокрема, статті 614 Цивільного кодексу України стосовно доведеності (на підставі сертифікату Торгово-промислової палати України про форс-мажорні обставини) відсутності вини постачальника у непоставці обумовленої договором кількості товару та доведеності обставин вжиття всіх залежних від постачальника заходів щодо належного виконання зобов`язання (з урахуванням встановлення судами факту укладення договору вже під час дії таких "форс-мажорних обставин" та порушення постачальником умов договору щодо своєчасного повідомлення замовника про неможливість виконання зобов`язання), та відповідно, неможливості застосування до такого постачальника передбаченого договором обов`язку сплати штрафу, викладеного у постанові Верховного Суду від 17.08.2021 у справі №913/18/21 (яка, на думку колегії суддів у справі №913/14/21, є подібною до справи, яка переглядається, з урахуванням критеріїв, наведених Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12.10.2021 у справі №233/2021/19 (провадження №14-166цс20)).
20.          Крім того, Верховний Суд в ухвалі від 20.01.2022 у справі №913/14/21 посилався на постанову Верховного Суду від 25.11.2021 у справі №905/55/21 за позовом ТОВ "Сателлит" до Селянського (фермерського) господарства "Агрофірма "Шлях Ілліча" про стягнення штрафу в сумі 2 187 714,81 грн за недопоставку товару (насіння соняшника) за договором поставки, у якій Верховний Суд скасував рішення судів першої та апеляційної інстанцій про відмову у задоволенні позову та направив справу на новий розгляд до суду першої інстанції. Рішення судів попередніх інстанцій у справі №905/55/21 були мотивовані тим, що порушення відповідачем зобов`язань з поставки товару за договором сталися внаслідок наявності обставин непереборної сили, зокрема, виняткових погодних умов, які засвідчені відповідним сертифікатом Торгово-промислової палати України, тобто настання таких обставин об`єктивно унеможливило виконання відповідачем зобов`язань з поставки насіння соняшника за договором, а відтак відповідач відповідно до приписів статті 617 Цивільного кодексу України звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання з поставки товару.
21.          Направляючи справу №905/55/21 на новий розгляд до суду першої інстанції, Верховний Суд у постанові від 25.11.2021 дійшов протилежних висновків щодо застосування, зокрема, норм статті 614 Цивільного кодексу України, які полягають у тому, що суди попередніх інстанцій, посилаючись на наявність обставин непереборної сили (форс-мажору), а відтак відсутності вини постачальника, не дослідили та не надали оцінки наведеним позивачем умовам договору та дійшли до передчасного висновку щодо безумовного звільнення відповідача  від відповідальності. 
22.          Крім того, за висновками Верховного Суду у справі №905/55/21 суди попередніх інстанцій повинні були встановити зміст спірних правовідносин, виходячи із умов та змісту зобов`язань за договором, а також дій сторін, вчинених на його виконання; повідомлення/неповідомлення сторони договору про неможливість виконання умов договору; дотримання порядку такого повідомлення, передбаченого договором; причини такого невиконання; взаємозв`язок наведених причин невиконання (неповного виконання) обов`язку щодо поставки товару з умовами договору щодо предмета та об`єкта поставки; наявність/відсутність підстав для стягнення грошових коштів з урахуванням умов договору та їх розміру.
23.          Враховуючи наведене, існування неоднакової судової практики у подібних справах, Верховний Суд у справі №913/14/21 дійшов висновку, що передача справи №913/14/21 на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду необхідна для забезпечення єдності судової практики (у  вказаному випадку при розгляді спорів за позовами одного і того самого позивача про стягнення коштів на підставі договорів з однаковими умовами).
24.          Верховний Суд у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду ухвалою від 16.02.2022 у справі №913/14/21 прийняв касаційну скаргу ТОВ "Білолуцьк-Агро" на рішення Господарського суду Луганської області від 12.05.2021, постанову Східного апеляційного господарського суду від 18.08.2021, постанову Східного апеляційного господарського суду від 18.08.2021 (прийняту за наслідками перегляду додаткового рішення Господарського суду Луганської області від 25.05.2021) у справі №913/14/21 до розгляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.
25.          Станом на 22 лютого 2022 року розгляд справи №913/14/21 в касаційному порядку не завершено. 
26.          Від представника Скаржника надійшли письмове та усне клопотання на підставі п.7 ч.1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України про зупинення провадження у справі, яка розглядається, до вирішення в касаційному порядку справи №913/14/21, яка передана на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду. 
27.          Вказане клопотання мотивоване тим, що спірні правовідносини за своїм змістом та нормативно-правове регулювання правовідносин у справі, яка розглядається, та у справі №913/14/21, є подібними. Зокрема, Скаржник зазначає, що у цих справах однаковим є питання щодо застосування норм статей 614, 617 ЦК України у випадку невиконання стороною договору поставки врожаю із посиланням на несприятливі погодні умови (форс-мажор). 
28.          Скаржник у клопотанні також зазначає, що Верховний Суд в ухвалі від 20.01.2022 у справі №913/14/21 дійшов висновку про необхідність відступу від 
висновку щодо застосування норм права, передбачених статтями 614, 617 ЦК України, у подібній справі №913/18/21, і при цьому Верховним Судом в ухвалі вказано про наявність інших висновків Верховного Суду стосовно вирішення 
спору в подібній справі №905/55/21, від яких Верховний Суд не вбачає підстав для відступу.
29. Від Відповідача надійшли письмові пояснення від 16.02.2022 стосовно зупинення провадження у цій справі, у яких Відповідач наголосив на відсутності необхідності та законної обґрунтованості зупинення провадження у справі, що розглядається. 
30. Відповідач вважає, що справа, яка розглядається, не є подібною до справи №913/14/21, зокрема, за змістом умов договорів поставки, які регулюють обставини форс-мажору.
31.          Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.
32.          Згідно з положенням пункту 11 частини 1 статті 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється до закінчення перегляду справи в касаційному порядку.
33.          Суд з огляду на загальні критерії подібності спірних правовідносин, наведені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12.10.2021 у справі №233/2021/19, вважає, що правовідносини у справі, яка розглядається, та у справі №913/14/21 є подібними за змістовим (відносини поставки врожаю соняшнику, обставини недопоставки товару), суб`єктним та об`єктним критеріями, предметом, підставами позову, а також нормативно-правовим регулюванням спірних правовідносин (форс-мажору, звільнення від відповідальності).
34. Відтак, враховуючи наведене, клопотання Скаржника, та з метою забезпечення сталості та єдності судової практики, Суд доходить висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі, що розглядається, до закінчення перегляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №913/14/21 в касаційному порядку.

Керуючись статтями 228, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

Зупинити провадження за касаційною скаргою Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією "Сантрейд" на рішення Господарського суду Харківської області від 15.06.2021 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 10.11.2021 до закінчення розгляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №913/14/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та не підлягає оскарженню.

Головуюча                                                                                          Г. Вронська

Судді                                                                                                    О. Кролевець

                                                                                                             В. Студенець