УХВАЛА

03 серпня 2022 року 
м. Київ

справа №380/6458/20
адміністративне провадження № К/9901/22578/21  

Верховний Суд у складі колегії суддів  Касаційного адміністративного суду :
судді-доповідача Блажівської Н.Є., 
суддів: Білоуса О.В., Желтобрюх І.Л.,     
розглянувши у письмовому провадженні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Хороз Україна» про ухвалення додаткового рішення у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Хороз Україна» до Галицької митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови,
УСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Хороз Україна» (надалі також - Позивач, ТОВ «Хороз Україна») звернулося до суду з позовом  до Галицької митниці Держмитслужби (надалі також - Відповідач), у якому просило визнати протиправним скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2020/210012/20 від 14 липня 2020 року; визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209140/2020/00330.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2020 року адміністративний позов задоволено.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2021 року апеляційну скаргу Галицької митниці Державної митної служби задоволено. Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2020 року у справі № 380/6458/20 скасовано та прийнято нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю   «ХОРОЗ Україна» відмовлено.
Постановою Верхового Суду від 29 липня 2021 року касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Хороз Україна" задоволено частково. Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2021 року скасовано. Справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.
До Верховного Суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Хороз Україна» про ухвалення додаткового рішення у справі щодо розподілу витрат зі сплати судового збору за подання касаційної скарги та витрат на правничу допомогу.
Розглянувши подану заяву, Суд звертає увагу на таке. 
Відповідно до частин першої  та третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також - КАС України) судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи; до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
В свою чергу, за правилами частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
У цій справі суд касаційної інстанції за наслідками касаційного перегляду не змінював судове рішення, а ухвалив рішення, яким направив справу на новий розгляд до суду першої інстанції, у зв`язку з чим у суду касаційної інстанції не виникало підстав для вирішення питань пов`язаних з розподілом судових витрат.
В ухвалі  від 19 січня 2022 року у справі № 500/2632/19 Велика Палата Верховного Суду сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Разом з тим у випадку, якщо судом касаційної інстанції скасовано судові рішення з передачею справи на новий розгляд до суду першої чи апеляційної інстанції, то розподіл судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат. 
Аналогічний за змістом висновок Верховний Суд неодноразово використовував при вирішенні питання про наявність підстав для  ухвалення додаткового судового рішення касаційним судом, зокрема, у справі №420/3745/20.
За таких обставин, підстави для ухвалення касаційним судом додаткового рішення у зазначеній справі, зокрема з причин не вирішення питання про судові витрати, відсутні.
Керуючись статтями 139, 248, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Хороз Україна» про ухвалення додаткового рішення у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Хороз Україна» до Галицької митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                           Н.Є. Блажівська

Судді                                                                                                 О.В. Білоус

                                                                                                         І.Л. Желтобрюх