ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2022 року
м. Хмельницький

Справа № 687/207/22
Провадження № 33/4820/249/22

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Барчук В.М., з участю секретаря судового засідання Мартиненка В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Чемеровецького районного суду від 30 березня 2022 року, -

в с т а н о в и в :
Постановою Чемеровецького районного суду від 30 березня 2022 року 
                                ОСОБА_1 ,                                          ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя           АДРЕСА_1 , не працюючого,
визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 17000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
       Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 496,20 грн.

       За постановою суду, ОСОБА_1 , 01.03.2022 року о 12 год. 00 хв. в смт. Чемерівці по вул. Центральна,12 керував автомобілем OРЕL ZАFIRA д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, порушення мови. 
       Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Від керування транспортним засобом ОСОБА_1 відсторонений.
В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Чемеровецького районного суду від 30 березня 2022 року та закрити відносно нього провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Вказує про відсутність доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №166117 від 01.03.2022, на який суд посилається у постанові сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.
Суд не дав належної оцінки наявному в матеріалах справи відеозапису, з якого видно, що ОСОБА_1 перебував у приміщенні поліції, а не на місці знаходження транспортного засобу, де його працівники поліції змусили дати відносно себе пояснення, які не відповідають дійсності. 
ОСОБА_1 не керував транспортним засобом та не вживав жодних наркотичних засобів, а відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння надана під психологічним тиском. 
Складений відносно ОСОБА_1 акт огляду на стан сп`яніння, в якому зазначено що він відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння є недостатнім доказом вини.
В протоколі про адміністративне правопорушення не наведено жодної належної та допустимої ознаки сп`яніння; відсутні дані про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.
ОСОБА_1 було безпідставно затримано та примусово доставлено до відділення поліції.
Судом не врахована позитивна характеристика на ОСОБА_1 , те, що він не перебуває на «Д» обліку у лікаря нарколога.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився. 
В апеляційній скарзі та у заяві від 22.04.2022, адресованій апеляційному суду, просив апеляційну скаргу розглядати у його відсутності.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст.252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вказані вимоги при розгляді даної справи судом першої інстанції дотримані в повній мірі.

       Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 01.03.2022 серії ААБ №166117 ОСОБА_1 , 01.03.2022 року о 12 год. 00 хв. в смт. Чемерівці по вул. Центральна,12 керував автомобілем OРЕL ZАFIRA д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, порушення мови. 
       Від проходження медичного огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 
        
       Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується: 
       -протоколом про адміністративне правопорушення від 01.03.2022 серії ААБ №166117, у якому викладені обставини правопорушення;
-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та актом огляду, згідно яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі;
       -відеозаписом фіксування адміністративного правопорушеня, з якого видно, що огляд /відмова від проходження огляду/ на стан наркотичного сп`яніння проведений з дотриманням вимог ст.266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 р. № 1452/735.         
Так з відеозапису видно, що ОСОБА_1 підтвердив факт керування транспортним засобом та вживання наркотичних засобів та відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі,
       Давши належну оцінку наявним в матеріалах справи та дослідженим судом доказам відповідно до ст.252 КУпАП, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
       Стягнення за вчинене правопорушення на ОСОБА_1  місцевим судом накладене відповідно до правил, передбачених ст.33 КУпАП.  
З урахуванням викладеного, безпідставними є доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про відсутність доказів, які б підтверджували його вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Не заслуговують на увагу твердження апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення 01.03.2022 серії ААБ №166117 відносно ОСОБА_1 сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним і беззаперечним доказом вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки протокол про адміністративне правопорушення судом оцінений у сукупності з іншими доказами, зокрема і з відеозаписом події, які доводять вину ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що працівники поліції змусили ОСОБА_1 дати відносно себе пояснення, які не відповідають дійсності та що відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння надана під психологічним тиском, не підтверджуються жодним доказом і судом апеляційної інстанції розцінюються, як намагання ОСОБА_1 уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Твердження про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом спростовуються відеозаписом події, з якого видно, що ОСОБА_1 підтвердив факт керування транспортним засобом та вживання наркотичних засобів.
Крім того, з відеозапису, на якому зафіксовані обставини вчиненого правопорушення, не вбачається, що відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння здійснена під психологічним примусом.
       Інші доводи апеляційної скарги на законність постанови суду не впливають. 
За таких обставин, з урахуванням цілої низки матеріалів, які в повному обсязі підтверджують вину ОСОБА_1  в порушенні п 2.5 ПДР України, постанова суду є законною та справедливою, і підстави для її скасування відсутні.
З врахуванням викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП суд, -
п о с т а н о в и в :
Постанову Чемеровецького районного суду від 30 березня 2022 року  відносно ОСОБА_1  залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно і оскарженню не підлягає. 

Суддя Хмельницького 
апеляційного суду                                                 В.М. Барчук