Справа № 454/1815/21                                Головуючий у 1 інстанції: Фарина Л.Ю. 
Провадження № 22-ц/811/876/22                 Доповідач в 2 інстанції: Шеремета Н.О. 
Категорія: 53

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

25 серпня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого: Шеремети Н.О.
суддів: Ванівського О.М. Цяцяка Р.П.
секретаря: Колич Х.Б.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 05 квітня 2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

в травні 2021 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення матеріальних збитків в розмірі 31636.00 грн., завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та 5000.00 грн. морально шкоди.
В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 13.09.2020 року, в м. Сокаль по вул. Тартаківська, 42, відповідач ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Хонда Сівік» р.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, не врахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням, внаслідок чого виїхав на смугу зустрічного руху, де вчинив зіткнення з автомобілем марки «Опель Комбо», під керуванням позивача, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Сокальського районного суду від 03.12.2020 року, яка залишена без змін постановою Львівського апеляційного суду від 24.03.2021 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень за ст. 124, ч.2 ст.130 КУпАП. Зазначає, що звертався до відповідача з вимогою відшкодувати шкоду, завдану пошкодженням автомобіля, однак відповідач відмовив, у зв`язку з чим відремонтував автомобіль за власні кошти, на ремонт автомобіля витратив 31636.00 грн. Стверджує, що протиправною поведінкою ОСОБА_1 йому заподіяно моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього та у зв`язку з пошкодженням його майна. З наведених підстав просить стягнути з ОСОБА_1 на його користь матеріальні збитки, заподіяні внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 31 636 грн., 5000 грн. на відшкодування завданої моральної шкоди та понесені ним судові витрати.
Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 05 квітня 2022 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 матеріальні збитки заподіяні внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 31 636 гривень.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 3 000 гривень.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати на правову допомогу в розмірі 4 000 гривень
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 908 гривень.
Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_1 – ОСОБА_2 , в апеляційній скарзі покликається на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи.
Апелянт стверджує, що на підтвердження завданих відповідачем матеріальних збитків внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, позивачем надано наряд - замовлення №034 від 01.12.2020 року, виданий ФОП « ОСОБА_4 та товарний чек, завірений печаткою ФОП ОСОБА_4 на суму 31 363 гривень, проте доказів на підтвердження проведеної ним оплати за надані послуги, суду не надав. Стверджує, що при ДТП, що сталася 13.09.2020 року, в автомобілі ОСОБА_3 було пошкоджено лише бампер, а тому всі інші пошкодження автомобіля, зазначені в наряді замовлення, не є наслідками ДТП, що сталася 13.09.2020 року, а відтак вартість наданих послуг не підлягає відшкодуванню. Апелянт покликається на те, що він заявляв клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи, оскільки не згідний з розміром збитків, зазначених позивачем, проте експертиза не була проведена, так як позивач не надав необхідних матеріалів для проведення експертизи, оскільки відразу після ДТП відремонтував автомобіль. Зазначає, що відповідно до вимог чинного законодавства стягнення з винної особи майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, можливе лише в розмірі різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Вважає, що майнова шкода має бути відшкодована позивачу Моторним (транспортним) страховим бюро України, а не безпосередньо винною особою, на яку покладено обов`язок відшкодування у випаду недостатності страхового відшкодування. З наведених підстав просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити.
Ухвалою Львівського апеляційного суду від 22 квітня 2022 року про відкриття апеляційного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 05 квітня 2022 року ухвалено розглядати без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Розгляд апеляційної скарги представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 05 квітня 2022 року призначено на 16 год. 00 хв. 15 серпня 2022 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Оскільки текст постанови складено 25 серпня 2022 року, то незважаючи на те, що розгляд справи призначено на 15 серпня 2022 року, датою ухвалення постанови є саме 25 серпня 2022 року.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на таке.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1 ст. 13 ЦПК України).
Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з положеннями ч. ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ч.1 ст. 89 ЦПК України).
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що майнова шкода, завдана внаслідок ДТП, підлягає стягненню з особи, винної в ДТП, і оскільки відповідно до судових рішень винним у ДТП, що сталася 13.09.2020 року, визнано ОСОБА_1 , то саме з нього, як з винної особи, слід стягнути завдану позивачу майнову шкода в розмірі 31636.00 грн. Крім того, враховуючи характер вчиненого діяння, яке характеризується необережною формою вини, глибину фізичних та душевних страждань позивача, а також вимоги розумності та справедливості, суд задовольнив вимогу позивача про стягнення з відповідача на користь позивача 3000.00 грн. на відшкодування моральної шкоди.
Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Частина 2 ст. 1187 ЦК України передбачає, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди, зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до пункту 33.1 статті 33 Закону № 1961-IV у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: дотримуватися передбачених правилами дорожнього руху обов`язків водія, причетного дорожньо-транспортної пригоди; вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди; поінформувати інших осіб, причетних до цієї пригоди, про себе, своє місце проживання, назву та місцезнаходження страховика та надати відомості про відповідні страхові поліси; невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.
Як вбачається постанови Сокальського районного суду Львівської області від 03.12.2020 року, залишеної без змін постановою Львівського апеляційного суду від 24.03.2021 року, судом встановлено, що 13.09.2020 року о 20.50 год. в м.Сокаль по вул.Тартаківська, 42 Львівської області, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Хонда Сівік» в стані алкогольного сп`яніння та не врахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням, внаслідок чого виїхав на смугу зустрічного руху, де вчинив зіткнення з автомобілем марки «Опель Комбо», р.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням позивача. Внаслідок даної ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Згаданою вище постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.2 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400.00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.
Вказана постанова набрала законної сили 24.03.2021 року.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Частина 2 ст. 1166 ЦК України передбачає, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Матеріалами справи встановлено, що на момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Honda Civic» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 не була застрахована. 
Позовні вимоги ОСОБА_3 обґрунтовує тим, що відремонтував автомобіль за власні кошти, на ремонт автомобіля витратив 31 636 грн., однак відповідач у відшкодуванні майнової шкоди, відмовив.
На підтвердження розміру завданої майнової шкоди, позивач надав суду копію наряду- замовлення №034 від 01.12.2020 року, складеного ФОП ОСОБА_4 , згідно якого вартість відновлювального ремонту належного ОСОБА_3 автомобіля марки «Opel Combo» д.н.з. НОМЕР_2 , становить 31636.00 грн., що складається із наданих послуг на суму 8360.00 грн. та вартості комплектуючих на суму 23276.00 грн., а також надав копію товарного чеку від 01.12.2020 року на оплату 31636.00 грн. за проведення ремонтних робіт автомобіля «Opel Combo» д.н.з. НОМЕР_2 з відтиском печатки ФОП ОСОБА_4 .
На думку колегії суддів, надані позивачем на підтвердження розміру завданої майнової шкоди копія наряду - замовлення №034 від 01.12.2020 року та копія товарного чеку від 01.12.2020 року, не є беззаперечним доказом розміру майнової шкоди, завданої позивачу відповідачем саме внаслідок ДТП, що сталася 13.09.2020 року з вини відповідача, оскільки матеріали справи взагалі не містять інформації, які конкретно пошкодження отримав належний позивачу автомобіль марки «Opel Combo» д.н.з. НОМЕР_2 під час ДТП, що сталася 13.09.2020 року.
Матеріали справи також не місять інформації про стан автомобіля позивач до ДТП, що сталася 13.09.2020 року.
За відсутності інформації про стан автомобіля до ДТП, про те, які конкретно пошкодження отримав належний позивачу автомобіль марки «Opel Combo» д.н.з. НОМЕР_2 під час ДТП, що сталася 13.09.2020 року, неможливо встановити, чи послуги, зазначені в наряді – замовленні №034 від 01.12.2020 року, виданому ФОП ОСОБА_4 , були надані у зв`язку з ремонтом саме тих пошкоджень, яких зазнав автомобіль позивача внаслідок ДТП, що сталася 13.09.2020 року.
Механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ визначаються Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/2092 (далі - Методика…).
Відповідно до п.п. д), е) п. 1.4 Методики…методика застосовується з метою визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ та визначення вартості відновлювального ремонту КТЗ.
Пунктом 4.3 Методики…передбачено, що за результатами оцінки оцінювач складає звіт про оцінку КТЗ. За результатом оцінки, виконаної суб`єктом оціночної діяльності - органом державної влади або органом місцевого самоврядування самостійно, складається акт оцінки КТЗ. У разі проведення судової автотоварознавчої експертизи за результатами здійснення відповідних досліджень експерт складає висновок експерта.
Визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/2092.
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі № 753/21177/16-ц, провадження № 61-28918св18.
Однак позивач, всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України, не надав суду звіту (акту) про оцінку майна, що слід вважати належним доказом розміру завданого матеріального збитку. 
Ухвалою суду від 21.10.2021 року у справі призначено судову автотоварознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено питання про розмір матеріальних збитків, завданих ОСОБА_3 внаслідок пошкодження транспортного засобу під час ДТП, яка сталася 13.09.2020 року та якою є вартість відновлювального ремонту, однак така не була проведена у зв`язку з її неоплатою ОСОБА_1 .
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 31636.00 грн. на відшкодування майнової шкоди, оскільки позивачем, всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України, не підтверджено належними та допустимими доказами завдання позивачу майнової шкоди саме в такому розмірі, і саме внаслідок пошкодження його автомобіля через ДТП, що сталася 13.09.2020 року.
Крім того, зважаючи на відсутність у ОСОБА_1 полісу страхування автомобіля марки «Honda Civic» д.н.з. НОМЕР_1 , матеріали справи не містять доказів виконання свого обов`язку, зокрема, водієм автомобіля марки «Honda Civic» д.н.з. НОМЕР_1 та/або потерпілою особою, вимог закону щодо своєчасного повідомлення МТСБУ про ДТП, відповідно, і щодо огляду пошкодженого транспортного засобу аварійним комісаром, експертом, оцінювачем, як немає й доказів самостійного обрання аварійного комісара, експерта, оцінювача та визначення в такий спосіб розміру майнової шкоди (матеріального збитку).
За вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про стягнення з відповідача майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, що сталася 13.09.2020 року, за недоведеністю позовних вимог.
У зв`язку з недоведеністю вимог ОСОБА_3 про відшкодування відповідачем ОСОБА_1 майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, не підлягають задоволенню і вимоги про стягнення моральної шкоди.
Частина 13 ст. 141 ЦПК України передбачає, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
У зв`язку з тим, що колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 , то на підставі ч. 13 ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 слід стягнути 1362 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Згідно з п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права .
Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381-384 ЦПК України, суд, - 

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 – задовольнити.
Рішення Сокальського районного суду Львівської області від 05 квітня 2022 року – скасувати та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1372 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення постанови.
Постанова складена 25 серпня 2022 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета 

Судді: О.М. Ванівський 

Р.П. Цяцяк